Справа № 0640/3663/18
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0640/3663/18 Головуючий у 1-й інстанції: Липа Володимир Анатолійович

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

10 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Моніча Б.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року (м.Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердичівського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в якому просить:

- визнати протиправною відмову Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов`язати Бердичівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дати звернення із відповідною заявою, а саме: з 25.05.2018 року, зарахувавши до пільгового стажу роботи період з 10.01.1984 р. по 21.01.1997 р.

В обґрунтування позову зазначив, що 25.05.2018 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, однак отримав відмову, мотивовану тим, що період роботи з 10.01.1984 р. по 21.01.1997 р. не може бути зарахований до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 до Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, у відповідності до пункту "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов`язано Бердичівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов`язати Бердичівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах з 25.05.2018р.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся із заявою до Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом №30/А-8 від 01.06.2018р. Бердичівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило у призначенні пенсії на пільгових умовах, посилаючись на те, що вид роботи, яку позивач виконував у період з 10.01.1984 р. по 21.01.1997, зазначений у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії не відповідає професії, посаді зазначеній у період з 10.01.1984 р. по 21.01.1997 у трудовій книжці, уточнюючій довідці про підтвердження наявного трудового стажу, довідках про заробітну плату.

Вважаючи своє право на призначення пенсії на пільгових умовах порушеним, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах.

Розглядаючи питання про законність і обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено частково, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( далі - Закон № 1058-ІV).

Приписами п.2 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Пунктом "б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-Х11 встановлено, що працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (набула чинності 21.08.1992) передбачено, що атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно приписів п.10 вказаного Порядку, результати атестації використовуються при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Приписами пункту 4.1. Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок №383) передбачено, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації робочих місць.

Згідно з пунктом 4.5 Порядку №383, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Враховуючи вищевикладене, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Таким чином, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону №1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

За правилами ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 ( надалі Порядок №22-1).

Відповідно до п.2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення).

4) документи про місце проживання (реєстрації) особи.

5) документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Пунктом 4.2 Порядку визначено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

При цьому, у п.3.3 Порядку № 22-1 встановлено, що орган, що призначає пенсію, надає:

роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій;

у разі необхідності - бланки документів;

допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії;

у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Отже, вищезазначене свідчить про те, що орган Пенсійного фонду наділений обов`язком надання роз`яснень особам щодо питань призначення та виплати пенсій, а також сприяє у одержанні відсутніх документів для призначення пенсії.

Згідно поданих Позивачем документів, а саме: копії наказу №143 від 18.05.1994 року про результати атестації робочих місць за умовами праці, висновку про результати експертизи №10-115 від 154.02.2002 року, атестація робочого місця проводилась за посадою "обробник виробів з деревини (на лінії Дюрр), а згідно запису №8 від 13.04.1987 року трудової книжки Позивача, він працював оператором лінії Дюрр. Тобто, назва посади згідно трудової книжки не збігається з посадою, яка визначена у висновку та наказі про проведення атестації робочих місць, що і стало підставою для відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Суди не погоджуються з зазначеними висновками Відповідача з огляду на наступне.

Так, відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 у період з 09.01.1984 по 12.04.1987 працював: мовою оригіналу "лакосоставителем" та з 13.04.1987 по 21.01.1997 оператором лінії "Дюрр" .

Відповідно до довідок арбітражного керуючого Ярмоли О.Ю. №22 від 10.05.2018р., висновку №10-15 від 15.05.2002р. про результати експертизи якості атестації робочих місць, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 з 09.01.1984 по 12.04.1987 працював готувачем лаку, з 13.04.1987 по 21.01.1997 працював повний робочий день обробником виробів з деревини.

Ці посади входять до списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (розділ ХХI "ЦЕЛЮЛОЗНО-ПАПЕРОВЕ ТА ДЕРЕВООБРОБНЕ ВИРОБНИЦТВА", позиція 2230602а-16314), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162, а відтак робота на цих посадах повний робочий день надає ОСОБА_1 право на пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що ОСОБА_1 досяг 55 років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), має загальний стаж роботи більше 39 років, з яких 13 років - стаж на роботі із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, тому, він має право на пенсію за віком на підставі пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (на пільгових умовах).

Щодо позовної вимоги про зобов`язання призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд першої інстанції зазначив, що виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Тим самим, суд першої інстанції зробив висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, а вийшовши за межі позовних вимог для повного захисту прав Позивача, зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Колегія суддів не погоджується з зазначеним висновком виходячи з такого.

Згідно до положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" однозначно врегульовано повноваження відповідача розглянути питання призначення пенсії та прийняти рішення про призначення або відмову в призначенні пенсії.

Таким чином, чинне законодавство України не встановлює повноважень відповідача на власний розсуд обирати вид одного з можливих рішень, він зобов`язаний прийняти однозначне рішення про призначення або відмову в призначенні пенсії при наявності підстав, передбачених законом, не обираючи варіанти з видів таких рішень на власний розсуд.

Отже, в даних правовідносинах відсутня дискреція щодо повноважень органу Пенсійного фонду, його обов`язок однозначно визначений.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що під час судового розгляду встановлено факт протиправної поведінки відповідача, колегія суддів вважає, що зобов`язання його прийняти рішення конкретного змісту не є втручанням в його дискреційні повноваження, та саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним в розумінні ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Таким чином, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача зарахувати спірний період роботи на ПАТ "Бердичівмеблі" (з 10.01.1984 по 21.01.1997 року), до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 25.05.2018 року.

Враховуючи викладене, переглянувши рішення суду першої інстанції колегія суддів дійшла висновку, що через неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а також порушення норм процесуального права, оскаржуване рішення в частині зобов`язання Бердичівського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні та в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 підлягає скасуванню, з прийняттям в цій частині постанови про задоволення позову.

Відповідно до статті 322 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку скасування або зміни судового рішення в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій.

Оскільки, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позову в повному обсязі і оскаржуваним рішенням стягувалися на користь позивача судові витрати понесені ним за звернення до суду, тому на користь позивача підлягають стягненню лише судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердичівського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах в частині зобов`язання Бердичівського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні та в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 - скасувати.

Прийняти в цій частині постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Бердичівське об`єднане Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи на ПАТ "Бердичівмеблі" з 10.01.1984 по 21.01.1997 року, до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Бердичівське об`єднане Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 25.05.2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Бердичівського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Л.Карастоянової,29, м.Бердичів, Житомирська область, 13312, ) витрати на сплату судового збору в розмірі 1057, 20 грн. (одна тисяча п"ятде6сят сім гривень двадцять копійок).

В іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.09.18 по справі № 0640/3663/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 грудня 2018 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Моніч Б.С.