Справа № 727/10104/18
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/10104/18

Головуючий у 1-й інстанції: Смотрицький В.Г.

Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.

06 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Франовської К.С. Кузьменко Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Гонтара Вадима Олександровича на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 листопада 2018 року (місце ухвалення рішення - м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Гонтара Вадима Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з адміністративним позовом до Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Гонтара Вадима Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення посилаючись на те, що 14.09.2018 року відповідачем відносно нього винесено постанову серії ЕАВ №597621 і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважав постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він Правила дорожнього руху України не порушував.

Позивач зазначав, що він дійсно перетнув суцільну лінію, однак маневр обгону був вимушений, оскільки вантажний автомобіль, який рухався перед ним зі швидкістю приблизно 20 км/год, був поодиноким транспортним засобом, який Правила дорожнього руху України, за таких обставин, дозволяють обігнати, перетнувши суцільну лінію. Просив скасувати постанову серії ЕАВ №597621 від 14.09.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та закрити провадження у справі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 листопада 2018 року позов задоволено.

Скасовано постанову капрала поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Гонтара В.О. серії ЕАВ №597621 від 14 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення та відсутність підстав для застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАВ№597621від 14.09.2018року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн за те, що він 14.09.2018 року о 12.31 год. на автодорозі 0 Н-03 Житомир-Чернівці 252 км в Хмельницькій області, Дунаєвецькому району, керуючи транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ E 220 CDI», д.н.з. НОМЕР_1, виконував маневр обгону і при цьому перетнув суцільну дорожню горизонтальну лінію розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.8.5.1. Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з даною постановою позивач оскаржив її в судовому порядку.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження правомірності складання оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, зокрема, не надано доказів тому, що інший транспортний засіб, який обігнав позивач, рухався зі швидкістю більше 30 км/год, тобто що позивач перетнув суцільну лінію розмітки не маючи на те законних підстав.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 4 ст. 285 КУпАП визначено, що у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Відповідно до п.1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху України від 10.10.2001 року №1306 визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Так, дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Згідно з п. 8.5.1. Правил дорожнього руху України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до розділу 34 Правил дорожнього руху України дорожня розмітка є найпростішим та ефективним засобом організації дорожнього руху. Розмітка являє собою лінії, написи та інші позначення, що наносяться на проїзну частину, бордюри та елементи дорожніх споруд.

Згідно положень п п. 1.1. розділу 34 Правил дорожнього руху України, горизонтальна розмітка (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Дорожня розмітка допомагає водію орієнтуватися в дорожніх умовах, особливо під час руху в темну пору доби, коли водієві дуже складно залишатися на полосі руху під час зустрічного роз'їзду.

Відповідно до Розділу 34 Правил від 10.10.2001 року №1306 лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, стало встановлення факту перетину суцільної дорожньої горизонтальної лінії розмітки.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Відповідно до положень ст.ст. 75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем у справі визнається факт перетину суцільної лінії, а відтак ця обставина не підлягає доказуванню на підставі ч.1 ст. 78 КАС України.

Разом з цим, позивач заперечує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що перетин суцільної лінії ним здійснено за умови об'їзду транспортного засобу, який рухався попереду зі швидкістю менше 30 км/год.

Посилання відповідача на відеозапис, на якому позивач визнає свою вину, є безпідставним, оскільки контекст фрази позивача про те, що він порушив і просить обмежитись усним зауваженням, не є безумовним фактом визнання неправомірного перетину суцільної лінії розмітки в контексті всього діалогу поліцейського і позивача.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження правомірності складання оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, зокрема, не надано доказів тому, що інший транспортний засіб, який обігнав позивач, рухався зі швидкістю більше 30 км/год., тобто що позивач перетнув суцільну лінію розмітки не маючи на те законних підстав.

Колегія суддів вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів суду правомірність своїх дій та рішень, не надав належні докази, які повністю спростовують доводи позивача.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовуються.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування рішення не вбачається.

Частиною 1 ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Гонтара Вадима Олександровича залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 грудня 2018 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Франовська К.С. Кузьменко Л.В.