Справа № 1140/2528/18
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

29 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 1140/2528/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року (суддя Хилько Л.І., м. Кропивницький, повний текст складено 17.09.2018 року) у справі № 1140/2528/18 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання дій протиправними, -

в с т а н о в и в:

13.09.2018 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач або ФОП) звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - відповідач), в якому просила визнати протиправними дії відповідача, відображені у листі від 16.08.2018 року № С-10402/0/5571/0/17-18 щодо повідомлення про не ввічнення всіх необхідних дій для укладання додаткової угоди та припинення переважного права на укладання договору оренди землі (поновлення договору оренди землі), зареєстрованого 22.10.2008 року за № 47.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 року відмовлено у відкритті провадження.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом порушено норми процесуального права. Апелянтом зазначено, що суд першої інстанції помилково визначено спір як приватно-правовий, оскільки мова йдеться про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, жодним чином не оспорюється право на земельну ділянку. У справі оскаржується рішення суб'єкта владних, правомірність якого слід вирішувати у адміністративному судочинстві. Апелянт наголошував, що спір є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами КАС України.

Відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №455/2017, зокрема, ліквідовано Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд та утворено Третій апеляційний адміністративний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року матеріали вищезазначеної адміністративної справи передано на розгляд колегії суддів: Сафронова С.В. (головуючий суддя), Чепурнов Д.В., Мельник В.В.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, виходив з того, що спір виник щодо подовження права на користування земельною ділянкою, а тому спір є приватно-правовим, предметом спору є не подовження дії договору і отже спір повинен вирішуватись у порядку господарського судочинства. В даній справі між позивачем та відповідачем виник спір щодо порядку користування земельною ділянкою на правах оренди, де орган держгеокадастру виступає в якості особи від якої залежить передача земельної ділянки в оренду. У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто, ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки можлива лише за наявності волевиявлення на те сторін, яке з боку уповноваженого органу оформлюється відповідним рішенням. За змістом ст. 20 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні договорів розглядаються в порядку господарського чи цивільного судочинства, в залежності від суб'єктного складу учасників. Даний спір позбавлений ознак публічно - правового, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами по справі, що 14.10.2008 року між Бобринецькою районною державною адміністрацією (як орендодавець) і ФОП ОСОБА_1 (як орендар) було укладено договір оренди землі строком на 10 (десять) років. Договір зареєстровано 22.10.2008 року за №47.

Листом від 03.08.2018 року за № С-10402/0-5359/0/17-18 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області запропонувало позивачу надати додаткові документи, а також узгодити істотні умови договору.

Листом-повідомленням від 16.08.2018 року за № С-10402/0-5571/0/17-18 відповідачем повідомлено ФОП ОСОБА_1, що у зв'язку з недосягненням домовленості щодо істотних умов договору, її переважне право є припиненим, а тому згідно Закону України «Про оренду землі» Головне управління повідомляє про заперечення у поновленні дії договору оренди землі.

Встановлено, що предметом спору є відмова Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо поновлення дії договору оренди землі, зобов'язання надати погодження на поновлення угоди щодо оренди землі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Згідно ч. 2 ст. 4 ГПК України - юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Поміж тим, відповідно до пунктів 1, 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Варто вказати, що зі змісту п. 1, п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України, вбачається, що справу слід відносити до підвідомчості господарських судів, оскільки, предметом спору є укладання, зміна, розірвання і виконання господарського договору, у тому числі щодо права користування, оренди земельної ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Колегія суддів зазначає, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності.

Нормами ГПК України передбачено розгляд в господарському судочинстві спорів, що виникають, пов'язані із земельними договірними відносинами, що виник між двома рівними сторонами господарювання.

Варто звернути увагу, що позивач є фізичною особою-підприємцем.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 5 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до ч.1 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності.

Відповідно до п. 2 ч. 1, 2 ст. 287 ГП України орендодавцями щодо державного та комунального майна є зокрема органи, уповноважені місцевими радами управляти майном, - відповідно щодо майна, яке є у комунальній власності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з &lн;…&?а; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &?у;…&gп;». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Колегія суддів вказує, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій. Вимоги позивача стосуються подовження договору оренди землі.

Спір у даній справі не відноситься до адміністративної юрисдикції, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомляючи про своє заперечення щодо подовження договору оренди землі, впливає на договір оренди землі. Справи у спорах за участю органів уповноважених державною на регулювання земельних відносин, що виникають з правовідносин, у яких державні органи реалізують або допомагають реалізовувати повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 14 ГПК підвідомчі господарським судам.

Суд першої інстанції вірно визначив підсудність спору, заявлений позов не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не порушено право позивача на звернення до суду, з огляду на те, що відмова у відкритті провадження у справі не позбавляє права позивача звернення до суду у порядку визначеному Законом та за правилами визначеними відповідним процесуальним кодексом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року у справі № 1140/2528/18 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у порядку ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов