Справа № 826/17999/17
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Файдюка В.В.

Чаку Є.В.

За участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Служба безпеки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Служба безпеки України, в якому просила суд:

1) визнати протиправною бездіяльність щодо не виключення з інформаційної бази «Осіб, які переховуються від органів влади» відомості про розшук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

2) зобов'язати відповідача вилучити зі складу інформаційних ресурсів Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України та з підрозділу «Особи, які переховуються від органів влади» розділу «Розшук» офіційного веб-сайту Міністерства внутрішніх справ України та/або будь-якого іншого веб-сайту Міністерства внутрішніх справ України відомості про розшук громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Зокрема, апелянт зазначає, що оскільки ОСОБА_3 не набула статусу підозрюваної особи та оголошено в розшук незаконно, відтак у Міністерства внутрішніх справ України як держателя бази даних, виник обов'язок припинити розшук такої особи.

При цьому, Положенням про Інтегровану інформаційно-пошукову систему органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 жовтня 2009 року №436, не передбачено порядку оскарження включення до такої системи відомостей про розшук певної особи, тому, у даному випадку, повинні бути застосовані законодавчі норми національного законодавства міжнародного права згідно принципу верховенства права.

30 жовтня 2018 року до суду апеляційної інстанції від Служби безпеки України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року - без змін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у провадженні слідчого відділу Управління СБУ в Луганській області перебувало кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою ст. 109, частиною другою ст. 110, частиною першою ст. 258-3 КК України відносно ОСОБА_3

Старшим слідчим в ОВС СВ УСБУ в Луганській області Барановим О.С., за погодженням заступника начальника відділу прокуратури Луганської області Трофименко П.В., повідомлено ОСОБА_3 про підозру 26.01.2015 р..

09 лютого 2015 року постановою старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Луганській області Барановим О.С. оголошено ОСОБА_3 в розшук (а.с. 20).

При цьому, ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07.11.2017 р. відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Луганській області від 09.02.2015 про оголошення розшуку підозрюваного (а.с. 21).

Постановою прокурора Луганської області від 14.06.2017 р. з кримінального провадження за №0000377 від 31.10.2014 р. виділено кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 та зареєстроване в ЄРДР за №00000117 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 109, частиною другою ст. 110, частиною першою ст. 258-3 КК України.

У подальшому, захисник ОСОБА_3 звернувся до слідчого зі скаргою, в якій просив припинити розшук останньої, однак, постановою слідчого в ОВС 2-го відділення СВ ГУСБУ в Донецькій та Луганській областях Ткаченка Т.С. від 13.10.2017 р. відмовлено задоволенні клопотання адвоката.

Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 листопада 2017 року у справі №428/11454/17 задоволено частково скаргу адвоката Шурхна А.А. на рішення слідчого щодо відмови в задоволенні клопотання про припинення розшуку. Скасовано постанову слідчого в ОВС 2-го відділення СВ 2 Управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях Ткаченка Т.С. від 13.10.2017 р. про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката Шурхна А.А. в рамках кримінального провадження за №0000117, в задоволенні решти вимог відмовлено.

При цьому, у даній ухвалі зазначено, що підстави для обов'язку слідчого припинити розшук підозрюваної при наявності не оскарженої та не скасованої постанови про оголошення в розшук підозрюваної ОСОБА_3 від 09.02.2015 р. не представляється можливим (а.с. 22-27).

Адвокат Шурхно А.А. - захисник ОСОБА_3 знову звернувся до слідчого зі скаргою, в якій просив припинити розшук ОСОБА_3, однак у задоволенні вказаного клопотання постановою слідчого в ОВС 2-го відділення СВ 2 Управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях Ткаченка Т.С. від 03.11.2017 р. було відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 листопада 2017 року у справі №428/12778/17 скаргу адвоката Шурхна А.А. на рішення слідчого щодо відмови в задоволенні клопотання про припинення розшуку, скасування постанови про оголошення у розшук та зобов'язання припинити розшук про що внести відповідні відомості до ЄРДР протягом 24 годин з моменту проголошення ухвали - задовольнено частково.

Скасовано постанову слідчого в ОВС 2-го відділення СВ 2 Управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях Ткаченка Т.С. від 03.11.2017 про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката Шурхна А.А. в рамках кримінального провадження за №0000117. В задоволенні решти вимог - відмовлено (а.с. 28-34).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини другої ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Мету, призначення, завдання, статус, структуру та склад Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України визначає Положення про Інтегровану інформаційно-пошукову систему органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 жовтня 2009 року №436 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2009 року за №1256/17272 (далі - Положення №436), у відповідності до Законів України «Про міліцію», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю», «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про інформацію», «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», «Про Національну програму інформатизації»; Указу Президента України від 20.10.2005 № 1497 «Про першочергові завдання щодо впровадження новітніх інформаційних технологій»; постанов Кабінету Міністрів України від 04.10.2006 № 1383 «Про затвердження Положення про Міністерство внутрішніх справ України», від 20.12.2006 № 1767 «Про затвердження Комплексної програми профілактики правопорушень на 2007 - 2009 роки».

Згідно підпункту 1.3 пункту 1 Положення №436, Інтегрована інформаційно-пошукова система органів внутрішніх справ України (далі - ІІПС) - це сукупність організаційно-розпорядчих заходів, програмно-технічних та інформаційно-телекомунікаційних засобів, що забезпечують формування та ведення довідково-інформаційних, оперативно-розшукових обліків, авторизований доступ до інформаційних ресурсів ІІПС.

У відповідності до пункту 2.1 Положення №436 метою створення ІІПС є об'єднання існуючих в органах та підрозділах внутрішніх справ України (далі - ОВС) інформаційних ресурсів в єдиний інформаційно-аналітичний комплекс із використанням сучасних інформаційних технологій, комп'ютерного та телекомунікаційного обладнання для підтримки оперативно-службової діяльності органів і підрозділів внутрішніх справ, суттєвого зміцнення їх спроможності протидії та профілактики злочинності.

У силу вимог пункту 2.2 Положення №436, призначення ІІПС - інформаційно-аналітичне та організаційно-технологічне забезпечення службової діяльності структурних підрозділів районних, міських, лінійних управлінь (відділів) головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на залізницях (далі - ГУМВС, УМВС), центрального апарату МВС.

Пунктом 3.1 Положення №436 передбачено, що інформаційними ресурсами (об'єктами обліку) ІІПС є об'єктивно поєднаний набір відомостей, що безпосередньо стосується осіб, кримінальних та адміністративних правопорушень, а також інших подій, який накопичується в процесі службової діяльності ОВС в обсязі, структурі й порядку, що визначаються завданнями, покладеними на ОВС, відповідно до чинного законодавства. До складу інформаційних ресурсів належать відомості, щодо, зокрема: осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання, пропали безвісти, та в інших випадках, передбачених законами України.

Відповідно до підпункту 3.2 пункту 3 Положення №436, джерелами формування інформаційних ресурсів ІІПС є: зареєстровані в ОВС заяви і повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення, кримінальні провадження; повідомлення працівників ОВС у разі звернення до них громадян або службових осіб із заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких; повідомлення про аварії, пожежі, катастрофи, стихійні лиха та інші надзвичайні події, які підлягають реєстрації в ОВС; повідомлення засобів масової інформації, публічні виступи; рішення органів (посадових осіб), виконання яких покладено на ОВС відповідно до чинного законодавства; видані на ім'я особи документи, підписані нею документи, а також відомості про особу, зібрані державними органами влади та органами місцевого і регіонального самоврядування в межах своїх повноважень; інформація, отримана від громадян і посадових осіб, про вчинені кримінальні правопорушення під час проведення слідчих (гласних) розшукових дій; інформація, отримана від правоохоронних органів іноземних держав на підставі міжнародних договорів України, угод про співробітництво між МВС і відповідними органами іноземних держав у сфері боротьби із злочинністю.

Згідно пункту 4.1. Положення №436, суб'єктами правових відносин ІІПС (далі - суб'єкти ІІПС) є: держатель (власник) ІІПС; розпорядник ІІПС; користувачі ІІПС; адміністратор ІІПС; адміністратор безпеки ІІПС.

Пунктом 4.2 та п. 4.3 Положення №436 визначено, що держателем (власником) ІІПС є Міністерство внутрішніх справ України, а розпорядником ІІПС є Департамент інформаційно-аналітичного забезпечення МВС.

Відповідно до пункту 7.4 Положення №436, МВС забезпечує реалізацію права кожної особи знайомитися з інформацією про себе, яка зберігається в інформаційних підсистемах ІІПС, відповідно до чинного законодавства.

Як свідчать матеріали справи, у провадженні слідчого відділу Управління СБУ в Луганській області перебувало кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою ст. 109, частиною другою ст. 110, частиною першою ст. 258-3 КК України відносно ОСОБА_3

09 лютого 2015 року постановою старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Луганській області Барановим О.С. оголошено ОСОБА_3 в розшук (а.с. 20).

У подальшому, постановою прокурора Луганської області від 14.06.2017 з кримінального провадження за №0000377 від 31.10.2014 виділено кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 та зареєстроване в ЄРДР за №00000117 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 109, частиною другою ст. 110, частиною першою ст. 258-3 КК України.

Разом з тим, за результатами судового оскарження захисником ОСОБА_3 дій та рішень слідчого у рамках кримінального провадження за №0000377, постанова слідчого про оголошення у розшук ОСОБА_3 від 09.02.2015 не скасована.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, наявні в Інтегрованій інформаційно-пошуковій системі органів внутрішніх справ України в підрозділі «Особи, які переховуються від органів влади» розділу «Розшук» офіційного веб-сайту Міністерства внутрішніх справ України відомості про розшук позивача відповідають відомостям, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо розслідування кримінального провадження та оголошення позивача в розшук.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається обставин, які б могли бути підставою для вилучення зазначеної інформації з Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до частини першої ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини третьої ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Файдюк В.В.

Чаку Є.В.

Повний текст постанови виготовлено 10.12.2018 року