Справа № 640/19064/18
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 листопада 2018 року м. Київ № 640/19064/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Клименчук Н.М., ознайомившись з позовною заявою

за позовомОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Савельєвої Анни Миколаївни
прозобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 (надалі також - ОСОБА_1, позивач) до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Савельєвої Анни Миколаївни (надалі також - відповідач) в якому просить:

звільнити позивача, як споживача, від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів»;

поновити строк звернення до адміністративного суду з даним позовом враховуючи поважність пропущеного строку;

зобов'язати відповідача включити ОСОБА_1, як вкладника за договорами банківського вкладу №326567 від 05.11.2013 та №329524 від 03.01.2014, з інформацією про суму коштів, яка підлягає відшкодуванню у розмірі 120870,40 грн. до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідну додаткову інформацію;

витрати на правову допомогу в сумі 6400 грн. покласти на відповідача.

Пунктом 3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись із позовною заявою, суд встановив її невідповідність вимогам статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017» встановлено, що у 2017 прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 становить 1762,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (надалі також - Закон №3674-VI) за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 704,80 грн.

Згідно з абз.2 ч.3 ст.6 Закону України №3674-VI у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з позовних матеріалів, позивачем не надано доказів сплати судового збору, однак у позові заявлено, про звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Пунктом 22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

У спірних відносинах ОСОБА_1 не є споживачем продукцію/послуг по відношенню до відповідача, оскільки просить задовольнити його вимоги відносно відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У цих відносинах ні відповідач, ні Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є надавачами споживчих послуг в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», так як звернувся із зазначеною позовною заявою в межах Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому не можу бути звільнений від сплати судового збору.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Враховуючи вищевикладене, а також положення ст.8 Закону України «Про судовий збір», суд дійшов висновку, що позиває не є особою, яку може бути звільнено від сплати судового збору на підставі ст.8 Закону України «Про судовий збір», оскільки матеріали позовної заяви не містять документів, на підтвердження обставин, зазначених у ст. 8 Закону України «Про судовий збір», з огляду на що ОСОБА_1 є платником судового збору на загальних умовах.

Крім того, ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у позовній заяві, також зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається з матеріалів позову, позивачем не надано суду власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Проте, заяви про поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом до суду позовна заява не містить, а з тексту позовної заяви судом не вбачається доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення позивача до суду. З наданих позивачем доказів вбачається, що з моменту отримання позивачем листа від 25.03.2015 №57-13.0-20 ОСОБА_1 дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх, у зв'язку з чим, шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом почав свій відлік з моменту отримання позивачем листа банку.

Відповідно до ч.1,2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З урахуванням викладеного суд, прийшов до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 704,80 грн. за наступними реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі міста Києва, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897, рахунок отримувача - 4021, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача - 899998; письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху .

2. Встановити позивачу п'ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали.

3. Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, вона буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України, ухвала суду про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена лише у випадку порушення правил підсудності.

Суддя Н.М. Клименчук