Справа № 810/1603/15
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1603/15 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Лапій С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кузьменка В.В.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Вишгородської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року (розглянута у порядку письмового провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за розглядом заяви Вишгородської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про роз'яснення судового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО» до Ірпінської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання дій неправомірними, скасування рішень суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2017 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «НІКО» (далі - позивач, ТОВ «НІКО») звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Ірпінської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання дій неправомірними, скасування рішень суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просило визнати протиправною та скасувати вимогу Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 10.12.2014 № Ю-35917-17, зобов'язати Ірпінську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області виключити з картки особового рахунку ТОВ «Ніко» суму збору з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 23.10.2014 року по 30.11.2014 року у розмірі 1 377 398, 33 грн., зобов'язати Ірпінську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області визнати суму боргу з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 1 377 398,33грн. безнадійною та списати її в порядку, передбаченому Податковим Кодексом України для списання податкового боргу.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасувати вимогу Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 10.12.2014 № Ю-35917-17.

Зобов'язано Ірпінську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області виключити з картки особового рахунку ТОВ «Ніко» суму збору з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 23.10.2014 року по 30.11.2014 року у розмірі 1 377 398,33 грн.

Зобов'язано Ірпінську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області визнати суму боргу з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 1 377 398, 33 грн. безнадійною та списати її в порядку, передбаченому Податковим Кодексом України для списання податкового боргу.

09 березня 2018 року Вишгородською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області подано заяву про роз'яснення судового рішення.

Заява обґрунтована тим, що податковому органу не зрозуміло, яким чином потрібно виконати постанову суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року у задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Вишгородською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у роз'ясненні судового рішення у справі.

Відмовляючи у роз'яснення судового рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення є цілком зрозумілим, а питання порушені у заяві стосуються виконання судового рішення.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Так, постановою Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2015 позовні вимоги позивача задоволено та визнано протиправною та скасовано вимогу Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 10.12.2014 № Ю-35917-17, зобов'язано Ірпінську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області виключити з картки особового рахунку ТОВ «НІКО» суму збору з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 23.10.2014 року по 30.11.2014 року у розмірі 1 377 398, 33 грн. та зобов'язано Ірпінську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області визнати суму боргу з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 1 377 398,33грн. безнадійною та списати її в порядку, передбаченому Податковим Кодексом України для списання податкового боргу.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2018 та від 26.04.2018 замінено сторону виконавчого провадження за виконавчими листами, виданими Київським окружним адміністративним судом 10.01.2017 у справі № 810/1603/15, а саме боржника - Ірпінську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на Вишгородську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановляння ухвали.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визначено, що в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановляння додаткового рішення цим же судом.

Також, роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для таких, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Роз'яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її неможливо виконати, оскільки високою є імовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.08.2016 року по справі №К/800/51749/16.

Колегія суддів звертає увагу на те, що дана стаття передбачає можливість роз'яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оцінним поняттям, а доцільність роз'яснення судового рішення приймається за розсудом суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв (здоровий глузд, зрозумілість для звичайної розумної людини без юридичної освіти).

Колегія суддів зветає увагу на те, що як вбачається з зазначених у заяві про роз'яснення постанови суду питань, заявник не просить роз'яснити суть прийнятого рішення, а ставить питання, які відносяться до безпосереднього виконання рішення суду, зокрема, зазначає про існуючі механізми виконання рішення суду.

Проте, колегія суддів зазначає, що роз'яснення судового рішення за своєю суттю є одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановляння додаткового рішення цим же судом.

При цьому, роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що здійснюють його виконання. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Отже, роз'яснення судового рішення має бути зумовленим його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності та визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Разом з тим, конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону суд доходить висновку, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

Процесуальна процедура роз'яснення судового рішення виключає можливість будь-яким чином змінювати його зміст, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Колегія суддів звертає вагу на те, що заявником не вказано, у чому саме полягає незрозумілість постанови Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2015 в цілому чи її резолютивної частини.

Окрім зазначеного, звертає увагу на те, що у прохальній частині заяви про розґяснення рішення у справі заявник просить надати роз'яснення порядку виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2015, а не роз'яснення рішення ке передбачене ст.254 КАС України.

Та вказує на положення ст.36 ЗУ «Про виконавче провадження», яка визначає відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, заявникові слід звертатись в порядку виконавчого провадження щодо порядку виконання.

На підставі вище зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що резолютивна частина зазначеної постанови суду першої інстанції та постанова в цілому є чіткою та зрозумілою за змістом, а тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та є таким, що не відповідають обставинам справи.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв'язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 312, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Вишгородської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 11 грудня 2018 року)

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

В.В. Кузьменко