Справа № 804/3470/18
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

04 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 804/3470/18
Суддя І інстанції Неклеса О.М.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним рішення Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області №83 від 18.12.2017 року про відмову в поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_1;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 ОСОБА_1, починаючи з 07.10.2009 року, як не працюючому пенсіонеру, інваліду ІІ групи, з врахуванням всього стажу, в тому числі пільгового, та заробітної плати для обчислення пенсії, але в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, з нарахування компенсації втрати частини доходів, з підвищенням та індексацією пенсії відповідно до ст.ст. 27,42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», доплатою до пенсії за понаднормовий стаж, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», надбавкою до пенсії як дитині війни, здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відсутність законодавчо визначеного порядку подання громадянами України заяв про призначення пенсії у випадку постійного проживання за межами України , не може бути підставою для позбавлення таких осіб права на соціальний захист, що встановлене Конституцією України.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції, інші сторони до суду не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судами першої інстанцій встановлено, що позивач до 1995 року перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради Житомирської області.

Згідно заяви від 18 грудня 2017 року позивач через свого представника звернулася до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду Дніпропетровської області про поновлення виплати раніше призначеної пенсії.

Рішенням заводського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду Дніпропетровської області ОСОБА_1 відмовлено в поновленні виплати за віком з 07.10.2009 року, як не працюючому пенсіонеру та дитині війни, оскільки позивачем порушено вимоги п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, яким передбачено, що заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або через законного представника до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача. За документами, наданими для поновлення пенсії, не підтверджено місце проживання (реєстрації) на території України в м. Кам'янське Гольдман Г.Д. Останнє місце реєстрації позивача - АДРЕСА_1.

Вважаючи рішення про відмову в призначенні пенсії за віком протиправною позивач звернулась до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Частиною 3 статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визначено, що кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згідно з ч.2 ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Отже, враховуючи викладене, позивач як громадянин України, незалежно від країни свого проживання, вправі користуватися всіма своїми конституційними правами, в тому числі, і правом на пенсійне забезпечення.

Положеннями частини 1 статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду України та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону № 1058-IV).

Подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Згідно пункту 4.1 зазначеного Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За таких обставин, підставою для вчинення дій про призначення пенсій, є відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів пенсійний орган приймає рішення про перерахунок чи про відмову у перерахунку раніше призначеної пенсії. Рішення про відмову із зазначенням причини орган Пенсійного фонду України видає (надсилає) заявникові протягом 5 днів з дня його прийняття.

Зі змісту листа відповідача вбачається, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку із не наданням документу (паспорту) на підтвердження місця реєстрації (проживання).

Пунктом 2 Порядку №22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про місце проживання (реєстрації) особи. Відповідно до пункту 2.9 Порядку №22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання. (пункт 2.22 Порядку №22-1).

Відповідно до статті 5 Закону України "Про громадянство України" документами, що підтверджують громадянство України, є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.

Позивач звертаючись через свого представника до відповідача із заявою про призначення пенсії подала серед іншого до пенсійного органу копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон. (а.с. 14)

Отже, позивачем на виконання умов призначення пенсії подано документ, який підтверджує її належність громадянства України, які мають право на відповідне пенсійне забезпечення.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з аналізу норм Порядку №22-1 видно, що документ, який засвідчує місце проживання особи на території України, необхідно подавати для того щоб визначити територіальну підвідомчість органу уповноваженого для вирішення питання щодо призначення пенсії. В свою чергу, позивач є громадянами України, який постійно проживає на території Ізраїлю, відтак подання ним документу про засвідчення постійного місця проживання не сприятиме умовам визначеним в Порядку №22-1, а тому не подання відповідного документу не може слугувати підставою для відмови позивачам в призначенні пенсії.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що відсутність законодавчо визначеного порядку подання громадянами України заяв про призначення пенсії у випадку постійного проживання поза межами України, не може бути підставою для позбавлення таких осіб права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії за ознакою місця проживання.

Таким чином, з огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про протиправність відмови відповідача в призначенні позивачу пенсії за віком з підстав, викладених в рішенні №77.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що п. 1.5 Порядку 22-1, на який суд першої інстанції послався як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог та на підставі якого визначив необхідність звернення позивача до Пенсійного фонду України для визначення органу уповноваженого призначити їй пенсії, регулює питання щодо подання громадянами таких заяв: 1) про переведення з одного виду пенсії на інший, 2) про перерахунок пенсії, 3) про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, 4) поновлення виплати пенсії, 5) про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, 6) про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, 7) про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності.

Тобто, п. 1.5 Порядку 22-1 не регулює порядок подання заяв про призначення пенсії, зокрема громадянами України, які постійно проживають за кордоном, вказане на думку суду унеможливлює застосування даного пункту при вирішенні цієї справи.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача перерахувати та поновити виплату пенсії позивачу є передчасними та не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. 40-44 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" органи пенсійного фонду зобов'язані розглядати та перевіряти відповідність поданих для призначення пенсії документів. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

Отже, відповідач в рамках повноважень, зобов'язаний був розглянути та за необхідності перевірити відповідність поданих для призначення пенсії документів, визначити на їх підставі достатність або відсутність підстав для призначення пенсій позивачу.

Як вбачається з відмови відповідача, позивачу було відмовлено в перерахунку та поновленні виплати пенсії з підстав того, що за документами, наданими для поновлення пенсії не підтверджено місце проживання (реєстрації) на території України в м. Кам'янське. Тобто, відповідачем фактично не було розглянуто поданої позивачем заяви про перерахунок та поновлення виплати пенсії по суті, а відповідна відмова ґрунтується суто на формальних підставах.

Вказане у своїй сукупності свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача перерахувати та поновити виплату пенсії..

При цьому, з метою забезпечення ефективного судового захисту порушених прав позивача, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне, вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача розглянути подану позивачем заяву про призначення пенсії за віком на підставі ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне, рішення суду першої інстанції - скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 243, ст.308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати протиправним та скасувати рішення протиправним рішення Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області №83 від 18.12.2017 року про відмову в поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_1.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок та поновлення виплати пенсії, подану до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області 18.12.2017 року, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

В повному обсязі постанова складена 05 грудня 2018 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник