Справа № 1440/1984/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 1440/1984/18

Категорія: 10.3.2 Головуючий в І інстанції: Мороз А.О.

Місце ухвалення: м. Миколаїв.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання неправомірними дії, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 повернуто заявнику.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 08 жовтня 2018 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції не врахував, що позивач при поданні адміністративного позову до суду надав копію паспорта та ІНН кода заявника, про що свідчать додатки до адміністративного позову.

Також апелянт вказує, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку, що позивач не зазначив в позовній заяві підтвердження, що ним не поданого іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, оскільки це викладено в четвертому абзаці позовної заяви скаржника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Ухвалою суду від 20.08.2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, було залишено без руху, а позивача повідомлено про необхідність у десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки у позовній заяві та роз'яснено, що в разі не усунення недоліків позовна заява буде повернута позивачеві.

Підставами для залишення судом позовної заяви без руху були: «позивач не зазначив свій реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта та номер засобу зв'язку; позивачем не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача і його номер засобу зв'язку; відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.»

Позивач копію ухвали суду від 20.08.2018 року отримав 25.08.2018 року.

30.08.2018 року через канцелярію суду засобами поштового зв'язку від позивача надійшов лист від 27.08.2018 року, в якому останній наголошує, що разом із позовом надавав до суду копію паспорта, копію ІНН, копії посвідчень інваліда війни та ліквідатора наслідків на Чорнобилькій АЕС 1 категорії та зазначив, що вперше звертається до суду з таким предметом позову.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.10.2018 року позовну заяву ОСОБА_2 повернуто заявнику з посиланням на те, що позивачем не усунуто недоліки встановлені ухвалою суду від 20.08.2018 року.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти

Згідно з п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні адміністративного позову до суду дійсно не було зазначено свій реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта та номер засобу зв'язку, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача і його номер засобу зв'язку.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що вище викладене є підставою для повернення позовної заяви, та вважає, що це не є обставинами, які перешкоджають відкриттю провадження у справі та не може бути підставою для повернення позову, оскільки ОСОБА_2 надано до суду разом із адміністративним позовом копії паспорта та ІНН коду позивача.

Щодо твердження суду першої інстанції стосовно того, що позивачем письмово не підтверджено про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В позовній заяві, датованій 08.08.2018р., позивачем зазначено, що відповідач вчиняє неправомірні дії (які вбачаються з листа №Б-40/3 від 02.07.2018р.), з якими не погоджується позивач, та звертається із цим адміністративним позовом до суду.

Колегія суддів зазначає, що таке посилання позивача можливо трактувати, як виконання ним вимог п.11 ч.5 ст. 160 КАС України.

Відтак, судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про те, що позивачем не зазначено в позовній заяві, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, ЄСПЛ неодноразово висловлював у своїх рішеннях позицію щодо необхідності уникнення судами зайвого формалізму. Зокрема, у справі Miragall Escolano v. Spain (рішення від 25.01.2000р.) Суд зазначив, що надто суворе тлумачення процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду.

Колегія суддів з матеріалів справи не вбачає ані недобросовісності позивача щодо приховування від суду певної інформації, ані процесуальних перешкод для прийняття судом першої інстанції справи до провадження.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повертаючи позовну заяву, зробив неправильний висновок про наявність вказаних недоліків в позовній заяві.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вище викладене, колегія судів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті ухвали було неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до її неправильного вирішення, а відтак, відповідно до ч. 3 ст. 312, ст. 320 КАС України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 311, 312, 315, 320, 321, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року по справі №1440/1984/18 - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, направити до Миколаївського адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук