Справа № 205/7051/18
Суддя: Мовчан Д. В.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

06.12.2018 Єдиний унікальний номер 205/7051/18
Єдиний унікальний номер: 205/7051/2018
Номер провадження 2а/205/151/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Молокової С.О.

за участю: позивача - ОСОБА_1, відповідач - інспектор капрала поліції Руденко Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Руденко Яни Анатоліївни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернувся до суду з вищеназваним адміністративним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 25 вересня 2018 року інспектором 2 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капралом поліції Руденко Яною Анатоліївною було складено по відношенню до позивача протокол про притягнення позивача до адміністративної відповідальності БД № 172146 від 25 вересня 2018 року за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна). Одночасно із цим, через відсутність у позивача полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідачем була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 620264 відповідно до якої на нього, Позивача, було накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп., за порушення п.2.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП).

Позивач вказує, що вказана постанова є необґрунтованою, при розгляді справи відносно нього суб'єктом владних повноважень не були доведені та з'ясовані певні обставини справи. Зокрема, позивач наголошує на тому, що він є учасником бойових дій і відповідно до ст.13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звільнений від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Окрім цього відповідачем по справі не було забезпечено реалізацію позивачем його права на правову допомогу, а сама справа про адміністративне правопорушення всупереч вимогам діючого законодавства була розглянута не за місцем вчинення адміністративного правопорушення, у відповідному управлінні поліції, а безпосередньо на місці його вчинення. У зв'язку із чим позивач вважає, що інкриміноване йому адміністративне правопорушення по суті не було ним вчинено, протокол про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 124 КупАП підлягає визнанню недійсним та скасуванню, вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення також підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі відносно позивача - закриттю, у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав. У судовому засіданні такий учасник справи, заперечуючи проти позову, посилалась на ти обставини, що позивач не є власником транспортного засобу, а відтак повинен мати при собі відповідний страховий поліс, оскільки учасники бойових дій звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України лише у тому випадку, якщо вони керують транспортними засобами, власниками котрих вони є. Щодо надання правової допомоги, то позивач особисто від неї відмовився через незручність телефонування фахівця в галузі права у нічний період часу. Вважає, що по відношенню до позивача було правомірно складений протокол у справі про адміністративне правопорушення, а вказана спірна постанова винесена в межах повноважень, та в спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи.

Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів, посилався на обставини, що викладені у позовній заяві та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні зазначила про невизнання позовних вимог в повному обсязі та просила у задоволені позову відмовити.

Від відповідача до суду надійшов запис фіксації події розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка було судом досліджено під час розгляду даної справи по суті.

Від Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції до суду надійшло клопотання про залучення їх у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача по справі. Відповідною ухвалою суду у задоволені такого клопотання було відмовлено.

Будь-яких інших заяв, у тому числі із процесуальних питань, до суду не надходило.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

За вищевказаних обставин та вимог процесуального законодавства суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

ІV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 25 вересня 2018 року відповідачем по даній справі, інспектором 2 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капралом поліції Руденко Яною Анатоліївною, було винесено постанову серії ЕАВ № 620264 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі. У вказаній Постанові зазначено, що 25 вересня 2018 року о 01 год. 10 хв. позивач ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Ford C307», д/н НОМЕР_1 по вул. Леоніда Стромцова,1 у м. Дніпрі при перевірці документів, не пред'явив поліса обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 г ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП.

У судовому засіданні Позивач визнав, що не надав на вимогу інспектора патрульної поліції поліс обов'язкового страхування, через відсутність в нього останнього.

Таким чином, судом встановлено, що в даному випадку між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу правомірності притягнення Позивача, як водія транспортного засобу, до адміністративної відповідальності, та накладення на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Зазначена постанова, як акт індивідуальної дії, перевірялись судом на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно із ст. 53 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно із п.2.4 «а» Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1., до яких згідно п.п. «г» п. 2.1. віднесений й поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З наведених норм матеріального закону вбачається, що у інспектора патрульної поліції передбачені відповідні повноваження, щодо здійснення перевірки наявності у водія полісу обов'язкового страхування, і вказані повноваження кореспондуються з обов'язком водія мати при собі поліс обов'язкового страхування та пред'являти його на вимогу працівників поліції.

В даному випадку, стороною позивача визнана обставина не пред'явлення 25.06.2018 року полісу обов'язкового страхування інспектору поліції, як уповноваженій особі.

Разом із цим, відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Згідно з п. 2.2 Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, (із змінами і доповненнями власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

У відповідності до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 23 грудня 2014 р. № 7-рп/2014 вказаний пункт Закону необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють, як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі (договір підряду, оренди тощо).

Таким чином, суд відхиляє доводи сторони відповідача щодо того, що позивач повинен був мати при собі відповідний страховий поліс, оскільки учасники бойових дій звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України лише у тому випадку, якщо вони керують транспортними засобами, власниками котрих вони є.

В даному випадку, судом встановлено, що позивач відповідно до посвідчення серії 096115, виданого 11 грудня 2015 року ОСОБА_1 є учасником бойових дій, про що позивачем 25 вересня 2018 року було повідомлено відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Судом також встановлено, що позивач на відповідній правовій підставі володів вказаним транспортним засобом «Ford C307», д/н НОМЕР_1, адже мав та пред'явив співробітнику національної поліції відповідне посвідчення водія на право керування транспортним засобом даної категорії, і реєстраційні документи на вказаний транспортний засіб.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивач, як учасник бойових дій, є особою, що звільнена від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а відтак, не зобов'язаний оформляти поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і, відповідно, мати його при собі, під час керування транспортним засобом, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і необхідності скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 620264 від 25 вересня 2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також про закриття провадження в адміністративній справі, оскільки на день ухвалення судом рішення строк накладення адміністративного стягнення на Позивача, передбачений ст. 38 КУпАП, є таким, що сплинув.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним та скасуванню протоколу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності БД № 172146 від 25 вересня 2018 року за ст. 124 КупАП підлягає, то суд вказує, що у відкритті провадження в цій частині було відмовлено судом, про що 03 жовтня 2018 року постановлена відповідна ухала, яка надіслана учасникам справи.

VІ. Розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 126, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 20, 77, 78, 90, 242, 243, 244, 246,286 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Руденко Яни Анатоліївни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі - задовольнити.

2. Постанову інспектора 2 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Руденко Яни Анатоліївни у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 620264 від 25 вересня 2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, - скасувати.

3. Провадження у адміністративній справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, 25 вересня 2018 року - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д. В. Мовчан