Справа № 2240/2571/18
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/2571/18
РІШЕННЯ

іменем України

04 грудня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" до Хмельницької обласної державної адміністрації , Управління культури, національностей та релігії Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" звернулось до суду з позовом до Хмельницької обласної державної адміністрації, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Управління культури, національностей та релігії Хмельницької обласної державної адміністрації від 28.02.2013 №65Н, в частині включення готелю "Центральний" належного на праві власності ПрАТ "Шепетівкагаз" до Переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини за видом "Архітектура та містобудування".

В обґрунтування позовних вимог вказує, що наказом Управління культури, національностей та релігії Хмельницької облдержадміністрації від 28.02.2013 року №65Н до Переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини за видом "Архітектура та містобудування" включений готель "Центральний" за адресою Хмельницька обл., м. Шепетівка, вул. Героїв Небесної сотні, 56, що належить на праві приватної власності публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз". Зазначає, що під час затвердження переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини Хмельницької області за видом "архітектура та містобудування" не з'ясовувалось чи має готель "Центральний" цінність з антропологічного, археологічного, естетичного, етнографічного, історичного, мистецького, наукового чи художнього погляду і чи зберіг він свою автентичність, не досліджувалось історичне підґрунтя будівництва даного об'єкту та його технічний стан. Вважає наказ Управління культури, національностей та релігії Хмельницької облдержадміністрації від 28.02.2013 року №65Н протиправним, оскільки він суперечить вимогам Порядку занесення об'єкту культурної спадщини до Переліку об'єктів культурної спадщини. Вказує, що про безпідставність включення готелю "Центральний" до Переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини свідчить відсутність у відповідача історичної довідки на вказаний об'єкт та облікової картки. Крім того, зазначає, що включення готелю "Центральний" до Переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини перешкоджає публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" здійснювати повноваження власника вказаної будівлі. 03.04.2018 року позивач звернувся до Управління культури, національностей, релігій та туризму з заявою про скасування наказу Управління культури, національностей та релігії Хмельницької облдержадміністрації від 28.02.2013 року №65Н, в частині включення Готелю "Центральний" до Переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини за видом "Архітектура та містобудування", на що отримав відповідь про відсутність правових підстав для скасування. Вважає відмову Управління культури, національностей та релігії Хмельницької облдержадміністрації про скасування наказу необґрунтованою, а наказ Управління культури, національностей та релігії Хмельницької облдержадміністрації від 28.02.2013 року №65Н в частині включення готелю "Центральний" до Переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини за видом "Архітектура та містобудування" протиправним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою від 15.08.2018 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 11.10.2018 року Хмельницький окружний адміністративний суд залучив Управління культури, національностей та релігії Хмельницької обласної державної адміністрації як другого відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, на які посилається у позовній заяві, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили.

Управління культури, національностей та релігії Хмельницької обласної державної адміністрації вказує, що наказ Управління культури, національностей та релігії Хмельницької обласної державної адміністрації від 28.02.2013 року № 65Н відповідає чинному законодавству, яке діяло на момент його видачі. Так, на виконання частини 2 статті 14 закону України "Про охорону культурної спадщини", враховуючи протокол засідання Консультативної ради з питань охорони культурної спадщини у Хмельницькій області від 02.02.2013 року №1, Управлінням культури, національностей та релігій облдержадміністрації Наказом включений готель "Центральний" до Переліку щойно виявлених пам'яток культурної спадщини за видом "Архітектура та містобудування". Відповідно до статті 1 закону України "Про охорону культурної спадщини", щойно виявлений об'єкт культурної спадщини - об'єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об'єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону. Частиною 2 статті 14 закону України "Про охорону культурної спадщини" визначено, що об'єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам'ятки вноситься до Переліку об'єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об'єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об'єкта або уповноважений ним орган (особу). Враховуючи вищевикладене, Управління культури, національностей та релігії Хмельницької обласної державної адміністрації видало наказ від 28.02.2013 року № 65Н на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України "Про охорону культурної спадщини". В задоволені позовних вимог просить відмовити.

Хмельницька обласна державна адміністрація в судовому засіданні зазначила, що не є належним відповідачем по даній справі, оскільки оскаржуваний наказ прийнятий Управлінням культури, національностей та релігії Хмельницької обласної державної адміністрації.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд вважає, що адміністративний позов необхідно задовольнити частково з підстав, викладених нижче.

28.02.2013 року Управління культури, національностей та релігії Хмельницької обласної державної адміністрації прийняло наказ №65Н "Про доповнення Переліку щойно виявлених об'єктів архітектури Хмельницької області", пункт 1 якого, доповнити Перелік щойно виявлених об'єктів архітектури у Хмельницькій області згідно з додатком, до якого включений за видом "архітектура" готель "Центральний" в місті Шепетівка по вул. К.Маркса,56.

03.04.2018 року публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" звернулося до Управління культури, національностей та релігії Хмельницької обласної державної адміністрації з заявою про скасування наказу Управління культури, національностей та релігії Хмельницької облдержадміністрації від 28.02.2013 року №65Н в частині включення готелю "Центральний" до Переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини за видом "Архітектура та містобудування".

Листом від 05.05.2018 року Управління культури, національностей та релігії Хмельницької обласної державної адміністрації повідомило, що готель "Центральний" обстежувався та досліджувався на предмет наявності автентичності науковими співробітниками Науково-дослідного інститут теорії і історії архітектури та містобудування Міністерства будівництва та архітектури України у 1993 році, та увійшов до затверджених Відомостей-переліку до складання Державного реєстру національного культурного надбання, порядковий номер 1040 Готель "Центральний" (мурований 1930 р.). Використовується за первісним призначенням. Зазначений об'єкт включений до Переліку об'єктів культурної спадщини м. Шепетівка в Історико-архітектурному опорному плані м.Шепетівка (розроблений Науково-дослідним інститутом памяткоохоронних досліджень Міністерства культури України), затвердженого наказом Міністерства культури України від 14.04.2017 р. №312, та згідно цього Плану рекомендується до занесення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України. 16 серпня 2017 року співробітниками відділу охорони пам'яток історії та культури у Хмельницькій області проведене обстеження технічного стану будинку Готель "Центральний" у м. Шепетівка, за результатами якого виявлено автентичність будівлі.

17.05.2018 року публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" повторно звернулось до Хмельницької обласної державної адміністрації з вимогою про скасування наказу Управління культури, національностей та релігії Хмельницької облдержадміністрації від 28.02.2013 року №65Н в частині включення готелю "Центральний" до Переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини за видом "Архітектура та містобудування".

Листом від 21.06.2018 року Хмельницька обласна державна адміністрація відмовила у скасуванні вказаного наказу у зв'язку із відсутністю правових підстав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує таке.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об'єктів культурної спадщини в суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і прийдешніх поколінь регулює закон України "Про охорону культурної спадщини" від 8 червня 2000 року №1805-III в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного наказу (далі Закон №1805-III).

Згідно зі статтею 1 Закону №1805-III культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об'єктів культурної спадщини; об'єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти (об'єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об'єктів культурної спадщини; щойно виявлений об'єкт культурної спадщини - об'єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об'єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

Частиною 2 статті 2 Закону №1805-III визначено, що за видами об'єкти культурної спадщини поділяються на, зокрема, об'єкти архітектури - окремі будівлі, архітектурні споруди, що повністю або частково збереглися в автентичному стані і характеризуються відзнаками певної культури, епохи, певних стилів, традицій, будівельних технологій або є творами відомих авторів; об'єкти містобудування - історично сформовані центри населених місць, вулиці, квартали, площі, комплекси (ансамблі) із збереженою планувальною і просторовою структурою та історичною забудовою, у тому числі поєднаною з ландшафтом, залишки давнього розпланування та забудови, що є носіями певних містобудівних ідей.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №1805-III об'єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам'ятки. Порядок визначення категорій пам'яток встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із занесенням до Реєстру на об'єкт культурної спадщини, на всі його складові елементи, що становлять предмет його охорони, поширюється правовий статус пам'ятки.

Згідно з підпунктом б частини 1 статті 14 Закону №1805-III занесення об'єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам'ятки) провадяться відповідно до категорії пам'ятки, пам'ятки місцевого значення - рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам'яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що об'єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам'ятки вноситься до Переліку об'єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об'єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об'єкта або уповноважений ним орган (особу).

Переліки об'єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини.

Порядок обліку об'єктів культурної спадщини визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини.

Таким чином, об'єкт архітектури включається до Переліку щойно виявленого об'єкта культурної спадщини за умови, що відповідає ознакам та вимогам до об'єкту культурної спадщини для включення об'єкту до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

Станом на час прийняття спірного наказу процедуру обліку об'єктів культурної спадщини визначав Порядок визначення категорій пам'яток для занесення об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. №1760 (далі Порядок №1760).

Пунктом 1 Порядку № 1760 передбачено, що об'єкти культурної спадщини заносяться до Державного реєстру нерухомих пам'яток України (далі - Реєстр) за рішенням Кабінету Міністрів України - щодо об'єктів національного значення або за рішенням відповідного центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини - щодо об'єктів місцевого значення.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1760 об'єкти культурної спадщини місцевого значення повинні відповідати критерію автентичності, а також принаймні одному з таких критеріїв: вплинули на розвиток культури, архітектури, містобудування, мистецтва певного населеного пункту чи регіону; пов'язані з історичними подіями, віруваннями, життям і діяльністю видатних людей певного населеного пункту чи регіону; є творами відомих архітекторів або інших митців; є культурною спадщиною національної меншини чи регіональної етнічної групи.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1760 відповідність кожного об'єкта культурної спадщини критеріям, зазначеним у пунктах 10 і 11 цього Порядку, оцінюється науковими (вченими) радами установ та організацій, діяльність яких пов'язана з охороною культурної спадщини. За результатами оцінки оформляється протокол, де зазначається, яким саме критеріям відповідає кожен об'єкт культурної спадщини. Протокол надсилається центральному органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини.

Відповідно до частини 2 статті 7 закону України №1805-III для погодженого вирішення питань щодо охорони культурної спадщини на територіях областей, міст Києва та Севастополя, інших населених пунктів органи охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій можуть створювати консультативні ради з провідних учених і висококваліфікованих фахівців-практиків.

Консультативні ради діють на підставі типового положення, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини.

Підпунктом 1.3 пункту 1 Типового положення про Консультативну раду з питань охорони культурної спадщини місцевих органів охорони культурної спадщини, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, Міністерства культури і мистецтв України від 26 лютого 2001 р. №42/94, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 березня 2001 р. за №235/5426 (далі Положення №42/94) визначено, що до складу Консультативної ради входять провідні вчені й висококваліфіковані фахівці-практики сфери охорони та реставрації пам'яток, а також суміжних галузей - реставратори, працівники науково-дослідних і проектних організацій, виробничники, представники державних органів охорони культурної спадщини вищого рівня, органів управління, громадських організацій.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Положення №42/94 основним завданням Консультативної ради є забезпечення професійного вирішення питань дослідження, охорони, реставрації, відтворення об'єктів культурної спадщини, збереження традиційного характеру середовища населених місць шляхом опрацювання висновків, рішень, рекомендацій і пропозицій для органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.

Отже, з урахуванням положень Порядку №1760, Положення №42/94 консультативна рада приймає рішення про включення об'єкта архітектури до Переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини за результатами дослідження документів, які підтверджуюють наявність ознак, передбачених пунктом 11 Порядку №1760.

Суд встановив, що протокол №1 від 18.02.2013 року засідання Консультативної ради з питань охорони культурної спадщини Хмельницької області "Про затвердження переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини Хмельницької області з видом "архітектура та містобудування" не містить відомостей щодо дослідження документів та яким критеріям зазначеним у пункті 11 Порядку №1760 відповідає готель "Центральний", як об'єкт культурної спадщини м.Шепетівка.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на додаткові науково-пошукові роботи по пам'ятникам архітектури Хмельницької області Науково-дослідного інституту теорії та історії архітектури і містобудування за 1993 рік, що слугував основою для створення переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини Хмельницької області від 28.02.2013 року, оскільки під час судового розгляду відповідач не надав оригінал вказаного переліку для огляду.

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку №1760 облікова документація на об'єкт культурної спадщини включає облікову картку, його паспорт, коротку історичну довідку, акт технічного стану, довідку про майнову цінність об'єкта. Облікова документація, що передбачає виконання роботи з метою виявлення, дослідження, фіксації об'єкта культурної спадщини, визначення його антропологічної, археологічної, естетичної, етнографічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності, складається органами охорони культурної спадщини Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, органами охорони культурної спадщини місцевого самоврядування згідно з їх компетенцією або уповноваженими ними установами та організаціями.

Акт технічного стану об'єкта, складений відділом охорони пам'яток історії та культури у Хмельницькій області 16.08.2017 року і облікова картка на об'єкт культурної спадщини готель "Центральний", складена відділом охорони пам'яток історії та культури у Хмельницькій області 30.05.2018 року, не можуть слугувати доказом щодо відповідності спірного об'єкта критеріям, передбаченим пунктами 3, 4 Порядку №1760, оскільки виготовлені після прийняття рішення про включення готелю "Центральний" до Переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини.

На час прийняття оскаржуваного наказу облікова документація (облікова картка, паспорт, коротка історична довідка, акт технічного стану, довідка про майнову цінність об'єкта), яка підлягає постійному зберіганню, на об'єкт культурної спадщини Готель "Центральний" були відсутні.

Отже, наказ управління культури, національностей та релігії Хмельницької облдержадміністрації від 28.02.2013 року №65Н в частині включення Готелю "Центральний" до Переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини за видом "Архітектура та містобудування" прийнятий з порушенням Порядку №1760 та Закону №1805-III.

В судовому засіданні відповідач вказав, що спірний об'єкт включений до переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини як об'єкт, який доніс до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового, художнього погляду і зберіг свою автентичність. Однак, на підтвердження археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, архітектурної цінності не надав жодного доказу.

Крім того, склад консультативної ради, яка прийняла відповідне рішення про включення Готелю "Центральний" до Переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини за видом "Архітектура" не відповідає вимогам щодо суб'єктного складу визначеного пунктом 1.3 Положення №42/94.

Про відсутність будь-якої історичної цінності Готелю "Центральний", як об'єкта культурної спадщини м.Шепетівка, на думку суду свідчить також той факт, що будучи обізнаним щодо здійснення позивачем без відповідного дозволу ремонту фасаду, відповідач не вчинив жодних дій, передбачених законом України "Про охорону культурної спадщини" з метою припинення зазначених робіт.

Станом на дату звернення до суду з вказаним позовом публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" виконані роботи з ремонту фасаду Готелю "Центральний". В судовому засіданні представник Управління культури, національностей та релігії Хмельницької обласної державної адміністрації підтвердив факт робіт без будь-якого погодження з Управлінням.

В судовому засіданні представник Управління культури, національностей та релігії Хмельницької обласної державної адміністрації повідомив суд, що позивач протягом 2017 року виконав роботи з ремонту фасаду Готелю "Центральний", при цьому, всупереч нормам статей 22, 23 закону України "Про охорону культурної спадщини" відповідачем не вчинялось жодних дій щодо охорони та збереження культурної спадщини Готелю "Центральний".

Статтею 17 закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з частинами 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції"). "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копецький проти Словаччини").

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Христов проти України" (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04, рішення від 19.02.2009 року, п. 33) повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в результаті включення Готелю "Центральний" до Переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини спірним наказом, без достатніх на те підстав, є втручанням в право власності публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз", яке суперечить закону України "Про охорону культурної спадщини". Тому, наказ Управління культури, національностей та релігії Хмельницької обласної державної адміністрації від 28.02.2013 року №65Н є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в частині включення до Переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини за видом "архітектура" готелю "Центральний" в місті Шепетівка по вул. К.Маркса, 56.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Управління культури, національностей та релігії Хмельницької обласної державної адміністрації від 28.02.2013 №65Н в частині включення до Переліку щойно виявлених об"єктів культурної спадщини за видом "архітектура" готелю "Центральний" в місті Шепетівка по вул. К.Маркса,56.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" 1762,0 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Управління культури, національностей та релігії Хмельницької обласної державної адміністрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 10 грудня 2018 року

Позивач:Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" (вул. Економічна, 29,Шепетівка,Шепетівський район, Хмельницька область,30403 , код ЄДРПОУ - 03361394)
Відповідачі:Хмельницька обласна державна адміністрація (майдан Незалежності, Будинок рад,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 22985083) Управління культури, національностей та релігії Хмельницької обласної державної адміністрації (вул. Грушевського, 87,Хмельницький,Хмельницька область,29001 , код ЄДРПОУ - 33902378)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук