Справа № 0640/3901/18
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0640/3901/18

Головуючий у 1-й інстанції: Панкеєва В.А.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

10 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року (повний текст якого складено у м. Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання пртиправною відмови, зобов'язання надати копію листа, наказу, та документів,

В С Т А Н О В И В :

у липні 2018 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, в якому просив: визнати протиправною відмову відповідача в наданні повної інформації на його звернення від 16.07.2018; зобов'язати відповідача направити копію листа Коростишівського відділу ГУНП в Житомирській області, наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 02.10.2017, вказаних в акті обстеження та всіх інших матеріалів і документів складених в зв'язку з перевіркою відповідно до акту обстеження від 04.10.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він звертався до відповідача із заявами в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації" з метою отримання документів щодо перевірки нанесеної шкоди земельній ділянці, яка йому належить. Зі змісту отриманої відповіді позивачем встановлено наявність певних документів, що стосуються вказаної перевірки, однак до відповіді їх не було долучено, а відтак така відмова у наданні повної інформації є незаконною.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (вул.Довженка,45, м.Житомир, 10002, ) у наданні повної інформації на звернення ОСОБА_2 (АДРЕСА_1., 12504, інд. код НОМЕР_1) від 16.07.2018. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням в частині відмовлених позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказав на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи в цій частині. Апеляційна скарга не містила клопотання про розгляд справи за участю позивача.

З урахуванням вимог п. 1, 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, ухвалою суду від 23 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

23 листопада 2018 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. У відзиві не містилося клопотання про розгляд справи за участю представника відповідача,

З урахуванням вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, ухвалою суду від 23 листопада 2018 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

28 листопада 2018 року до суду надійшла заява від позивача, в якій останній просив відхилити доводи, вказані відповідачем у відзиві апеляційну скаргу та задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_2 16 липня 2018 року звернувся до відповідача з запитами на інформацію, в яких просив надати: копію акту обстеження від 04.10.2017 належної йому земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0797 га на території Коростишівської міської ради за кадастровим НОМЕР_2 та всіх матеріалів і документів на підставі чого та в зв'язку з даною перевіркою складених; копію розрахунку шкоди до акту обстеження від 04.10.2017 належної йому земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0797 га на території Коростишівської міської ради за кадастровим НОМЕР_2 та документів щодо сплати йому даної шкоди або документів що підтверджують надання матеріалів для можливості стягнення шкоди самостійно (а.с.7-8).

Листом від 19.07.2018 ПІ-149/0-139/0/63-18 повідомлено позивача про відсутність документів щодо сплати шкоди, заподіяної внаслідок самовільного заняття земельної ділянки та які підтверджують надання матеріалів для стягнення шкоди самостійно. До листа долучено акт обстеження земельної ділянки від 04.10.2017 № 330-ДК/210/АО/10/01/-18 та розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки від 08.06.2018 (а.с.9).

Зі змісту акту обстеження позивачем встановлено наявність інших документів, що стосуються вказаної перевірки, однак які не були надані відповідачем на його запит.

Вважаючи свої права порушеними у зв'язку з ненаданням відповідачем таких документів на запит, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що наявними у матеріалах справи доказами доведено, що відповідачем не було вчасно надано повну інформацію на запити від 16.07.2018, у зв'язку із чим відмова відповідача у наданні повної інформації є протиправною. Водночас, з метою досудового врегулювання спору, відповідач направив на адресу позивача наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 02.10.2017 №330-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням і охороною земель" на 1 арк. та лист Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області від 31.08.2017 №4797/213/-2017 на 1 арк., а відтак відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про зобов'язання відповідача направити копію листа Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 02.10.2017 та всіх інших матеріалів і документів.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 40 Конституції України держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Положеннями ст. 4 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що доступ до публічної інформації здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

За приписами ст. 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити у задоволенні запиту на інформацію у наступних випадках: розпорядник не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації, з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила, передбачені ст.21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч. 5 ст. 19 цього Закону.

Оцінюючи доводи апелянта стосовно надання відповідачем неповної інформації у відповідь на його запити, у зв'язку із чим порушено його права, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Поняття "юридичного спору" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Конституційний Суд України в пп.3.6 п.3 Рішення від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 (у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес)) зазначив, що системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

У вказаній справі Конституційний Суд України вирішив, що поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду з позовом. Суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав і захист законних інтересів, і у випадку задоволення судом його вимог, прийняте судом рішення повинно мати наслідком відновлення тих прав, за захистом яких позивач і звернувся до суду.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Так, з матеріалів справи слідує, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області після отримання ухвали про відкриття провадження у даній справі, листом від 17.08.2018 № 31-6-0.4-5982/2-18 з метою досудового врегулювання спору направило на адресу позивача наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 02.10.2017 №330-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням і охороною земель" на 1 арк. та лист Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області від 31.08.2017 №4797/213/-2017 на 1 арк. (а.с.15).

Таким чином, відповідачем самостійно виправлені оскаржувані порушення до вирішення справи судом першої інстанції.

Вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Натомість, позивачем не наведено жодних підстав вважати, що повне відновлення його прав та законних інтересів неможливе без зобов'язання відповідача направити копію листа Коростишівського відділу ГУНП в Житомирській області, наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 02.10.2017, вказаних в акті обстеження та всіх інших матеріалів і документів складених в зв'язку з перевіркою відповідно до акту обстеження від 04.10.2017, оскільки вказані документи вже наявні у позивача.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що відсутні підстави вважати, що правовідносини у цій справі є неврегульованими.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03 серпня 2018 року по справі 826/25805/15.

Крім того, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що у відповідь на лист від 17.08.2018 № 31-6-0.4-5982/2-18, 30.08.2018 позивач вказав відповідачу про неповноту наданої інформації, однак відповідач не виправив зазначений недолік у зв'язку із чим останній звернувся з апеляційною скаргою.

З даного приводу слід зауважити, що відповідно до ч. 4 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, в той час як апелянт фактично посилається на лист від 30.08.2018, який відсутній в матеріалах справи та не був долучений до апеляційної скарги.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованою позицію суду першої інстанції, що оскільки відповідач направив на адресу позивача наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 02.10.2017 №330-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням і охороною земель" на 1 арк. та лист Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області від 31.08.2017 №4797/213/-2017 на 1 арк., то відсутні підстави для зобов'язання відповідача направити копію листа Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 02.10.2017 та всіх інших матеріалів і документів.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто лише в частині відмовленої позовної вимоги, оскільки рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у наданні неповної інформації на звернення ОСОБА_2 не оскаржується в межах даного апеляційного розгляду справи.

При цьому, апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені ст. 317 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню, оскільки доводи викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення зазначеної позовної вимоги.

Натомість оскаржуване рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та судом першої інстанції вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 грудня 2018 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.