Справа № 810/2613/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2613/18 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 14 лютого 2018 року №, яким до ОСОБА_3, на підставі статті 11 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) - 17 000,00 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 14 лютого 2018 року №, яким до ОСОБА_3, на підставі статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) - 17 000,00 грн.

Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області судовий збір у сумі 704 грн 80 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу ГУ ДФС у Київській області від 30 січня 2018 року №184, на підставі направлень від 01 лютого 2018 року №39 та №40, посадовими особами відповідача проведена перевірка кафе, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке належить суб`єкту господарювання ФОП ОСОБА_3

За результатами перевірки контролюючим органом оформлено Акт (довідка) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції від 01 лютого 2018 року №20/10-86-40/НОМЕР_1.

Згідно п. 13 Акта перевірки, перевіркою встановлено: "факт зберігання 2 пачок тютюна для куріння кальяну кожна по 50,00 грн, "Serbetli", виробництва "Serbetli Gida", дата виробництва 09/2017 та 01/2017, ціну на вказаний тютюн не надано, без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушено вимоги статті 11 Закону України №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року.

Також встановлено факт зберігання 2 пачок (вказаного вище тютюнового виробу, а саме тютюн для куріння кальяну "Serbetli) в місці зберігання, що не внесено до Єдиного реєстру місць зберігання тютюнових виробів, чим порушено вимоги статті 15 Закону України №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року.

Під час перевірки проводилась фотофіксація."

У зауваженнях до Акта перевірки позивачем було зазначено, що табачний виріб знаходився на місці для особистого використання, а не для реалізації.

В подальшому, на підставі Акта перевірки від 01 лютого 2018 року №20/10-86-40/НОМЕР_1, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 14 лютого 2018 року:

- №, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 17000,00 грн, за платежем Адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну;

- №, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 17000,00 грн, за платежем Адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ОСОБА_3 з 02 лютого 2015 року є фізичною особою-підприємцем.

Як платник податків позивач перебуває на обліку у Бориспільській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Видами діяльності ФОП ОСОБА_3 відповідно до економічних класифікаторів є:

- код КВЕД 10.72 Виробництво сухарів і сухого печива; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок тривалого зберігання (основний);

- код КВЕД 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами;

- код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування;

- код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Згідно Витягу №566 з реєстру платників Єдиного податку, позивач 01 березня 2015 року перейшла на спрощену систему оподаткування, належить до 2 групи платника єдиного податку без реєстрації ПДВ.

На підставі договору оренди нерухомого майна від 01 грудня 2016 року, громадянка України ОСОБА_3 прийняла в оренду магазин загальною площею 57,8 кв.м. та відкриту площадку загальною площею 54,08 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1.

Надалі між позивачем (Орендар) та ОСОБА_5 (Суборендар) було укладено договір суборенди нерухомого майна від 05 січня 2018 року, у відповідності до якого Орендар передає Суборендарю у тимчасове користування об`єкт оренди - нежитлове приміщення 57,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно пояснень ОСОБА_5 (якого було допитано як свідка в рамках провадження по справі №359/2258/17 про адміністративне правопорушення) з січня 2018 року він користується частиною приміщенням позивача на підставі договору суборенди. На момент проведення податкової перевірки, ним проводились будівельні роботи з облаштування приміщення (фарбування стін, завезення меблів), а заклад ще не працював. Зазначив, що 2 пачки тютюну для куріння кальяну, які були знайдені перевіряючими, належали особисто йому та не були призначені для продажу, оскільки заклад ще не працював, при цьому приміщення знято ним у суборенду з метою відкриття кальян-бару. Зауважив також про те, що з 05 квітня 2018 року має ліцензію серії НОМЕР_2 на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Надаючи оцінку розглядуваним правовідносинам, колегія суддів виходила з такого.

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Відповідно до ч.3 статті 11 вказаного Закону, маркування тютюнових виробів, які реалізуються в Україні, здійснюється таким чином: на кожній одиниці тютюнової продукції (сигареті, цигарці тощо) вказується власна назва виробу. На кожній пачці, коробці або сувенірній коробці вказується: найменування суб'єкта господарювання-виробника або тютюнової компанії; загальна та власна назви; наявність фільтруючого мундштука; кількість одиниць у пачці, коробці чи в сувенірній коробці; відомості щодо вмісту смоли та нікотину в диму однієї сигарети (щодо сигарет), які наносяться на зовнішню поверхню однієї меншої сторони упаковки тютюнових виробів і займають не менше 15 відсотків площі цієї сторони; медичні попередження, які наносяться відповідно до вимог, зазначених у цій частині статті; позначення нормативного документа (для продукції вітчизняного виробництва, призначеної для реалізації на території України); штриховий код. На упаковці (за виключенням прозорих обгорток), в якій вироби знаходяться в пачках або коробках, вказується: загальна та власна назви виробу; кількість одиниць продукції в упаковці; медичні попередження, які наносяться відповідно до вимог, зазначених у цій частині статті; штриховий код.

Частиною першою статті 15 Закону №481/95-ВР встановлено, що імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Відповідно до ч.1 статті 17 вказаного Закону за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що застосування статті 17 Закону можливе лише за умови порушення норм цього Закону шляхом виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Тобто, як вірно визначено судом першої інстанції, будь-яка особа може бути притягнута до відповідальності за порушення законодавства у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції виключно за умови виробництва такої продукції або її реалізації.

В контексті розглядуваної ситуації це означає, що дії позивача є порушенням Закону лише за умови по-перше, реалізації, по-друге, реалізації саме ним виявлених перевіряючи ми 2 пачок тютюна для куріння кальяну.

Так, Податковим кодексом України в пп.14.1.202 п. 14.1 статті 14 визначено, що продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Як зазначалося вище, посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області у ході фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 було встановлено факт зберігання у належному їй на праві оренди приміщенні 2 пачок тютюну для кальяну.

За поясненнями позивача, вона не займається продажем алкогольними напоями та тютюновими виробами та, відповідно, не має такої ліцензії, а приміщення, в якому було знайдено підакцизні товари, ФОП ОСОБА_3 здає в суборенду громадянину ОСОБА_5 При цьому, матеріали справи містять договір суборенди від 05 січня 2018 року (а.с. 88-91) та від 05 березня 2018 року (а.с. 67-71), що підтверджують дії позивача з передачі частини орендованого нею приміщення в суборенду.

Таким чином, відповідачем не було доведено факту реалізації ФОП ОСОБА_3 двох пачок тютюну для куріння кальяну "Serbetti", у рамках якого їх зберігання без акцизних марок та ціни є порушенням законодавства позивачем, відповідно, податкове повідомлення-рішення № прийняте всупереч вимогам законодавства, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо порушення статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" - зберіганнями 2 пачок тютюну для куріння кальяну "Serbetti" у місці зберігання, яке не віднесено до Єдиного реєстру місць зберігання тютнових виробів.

Так, відповідно до абз.16 ч.2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Згідно Наказу Державної податкової адміністрації України від 07 вересня 2009 року №489, ким затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання, Єдиний державний реєстр місць зберігання - це перелік місць, що використовуються для зберігання спирту, та приміщень, що використовуються для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі - місце зберігання), який містить відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

До Єдиного реєстру вносяться:

- відомості про заявника - ідентифікаційний код (номер), найменування (прізвище, ім'я, по батькові), місцезнаходження або місце проживання (поштовий індекс, область, район, місто, вулиця, номер будинку), серія та номер ліцензії, виданої заявнику на відповідний вид діяльності;

- відомості про місце зберігання - місцезнаходження (поштовий індекс, область, район, місто, вулиця, номер будинку), площа місця зберігання (місткість місця зберігання спирту), вид продукції, що зберігається;

- дата включення місця зберігання до Єдиного реєстру;

- серія, номер та дата видачі довідки про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру;

- підстави та дата виключення місця зберігання з Єдиного реєстру.

З наведених правових норм судом вірно уроблено висновок, що Єдиний державний реєстр місць зберігань є реєстром, до якого виробники та продавці підакцизних товарів вносять відомості про відведенні місця для зберігання свого товару. Тобто, зберіганню у конкретному відведеному місці підлягають лише підакцизні товари, які призначені для реалізації.

З огляду на встановлену вище відсутність факту реалізації позивачем тютюнових виробів та ту обставину, що у позивача відсутня ліцензія на відповідний вид діяльності, що в сукупності свідчить про те, що ФОП ОСОБА_3 не провадить діяльність з роздрібної торгівлі тютновими виробами, в останньої відсутній обов`язок щодо внесення будь яких відомостей до Єдиного державного реєстру місць зберігань.

Відтак, податкове повідомлення рішення № є безпідставним та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.