Справа № 487/3973/18
Суддя: Гаврасієнко В. О.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/3973/18
Провадження № 2-а/487/166/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання Гречаної А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, поліцейського Управління патрульної поліції в м. Києві Павлишина М.П. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

19.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в м. Києві, поліцейського Управління патрульної поліції в м. Києві Павлишина М.П., в якій просив скасувати постанову серії НК № 727239 від 09.06.2018 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, мотивуючи наступним. 09.06.2018 поліцейським Управління патрульної поліції в м. Києві рядовим Павлиним М.П. була винесена постанова серії НК за № 727239 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz державний номер НОМЕР_1, який у м. Києві по просп. Перемоги здійснив зупинку на смузі, яка призначена для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив п.п. 17.1. ПДР. З постановою він не згоден, посилаючись на те, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, необґрунтованим, недоведеним, а зазначена постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону, оскільки він не порушував правил дорожнього руху. Так, він рухався по проспекту Перемоги в м. Києві та під час руху на бортовій панелі автомобілю засвітились «помилки», які свідчили про несправність автомобіля. З метою недопущення пошкодження автомобіля та спричинення аварійної ситуації на дорозі. він змінив сугу руху та виїхав з правої смуги на смугу призначену для руху маршрутних транспортних засобів. Зупинка була вимушеною, з метою недопущення аварійної ситуації, а також для усунення несправностей, при цьому була увімкнена аварійна сигналізація автомобілю. Згідно п.9.9 ПДР Аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі. Жодного порушення позивач не вчиняв, тому просив скасувати дану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивач до судового не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача до судового не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Так, 09.06.2018 року поліцейським Управління патрульної поліції в м. Києві рядовим Павлишиним М.П. було винесено постанову серії НК №727239 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої 09.06.2018 року о 09.45 годин в м. Києві по проспекту Перемоги, 125 водій ОСОБА_1 керуючи т/з Mercedes-Benz 500 S здійснив зупинку на смузі, яка призначена для руху маршрутних транспортних засобів позначена дорожнім знаком 5.11, чим порушив п.п. 17.1. ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладено штраф у розмірі 510 гривень.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розглядi справи про адмiнiстративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адмiнiстративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненнi, чи пiдлягає вона адмiнiстративнiй вiдповiдальностi, чи є обставини, що пом'якшують i обтяжують вiдповiдальнiсть, а також з'ясувати iншi обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що інспектором патрульної поліції при винесенні постанови про адміністративне правопорушення не з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, свідчать про наявність чи відсутність вини позивача. Так будь-яких доказів, передбачених ст. 251 КпАП України, що мають значення для правильного вирішення справи інспектором не зібрано, показів свідків не відібрано, матеріалів фото-, відеофіксації саме скоєння адміністративного правопорушення не додано.

Відповідно до ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Разом з цим, відповідачем будь-яких доказів того, що постанова про притягнення ОСОБА_1 винесена з дотриманням процедури розгляду справ про адміністративні правопорушення суду не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.288 КУпАП постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Під час судового розгляду не знайшов своє підтвердження той факт, що позивач порушував Правила дорожнього руху, що дає підстави стверджувати про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КпАП України.

Інспектором патрульної поліції у порушення вимог ст. 245 КпАП України односторонньо та поверхово досліджено обставини справи, не підтверджено правомірності своїх дій щодо складання відносно позивача постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

З наведених обстави суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КпАП України не доведена, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії НК №727239 від 09 червня 2018 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 241, 244, 245, 246, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) до Управління патрульної поліції в м. Києві, поліцейського Управління патрульної поліції в м. Києві Павлишина М.П. (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Народного ополчення, 9) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 727239 від 09.06.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП - закрити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу VІІ Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.О. Гаврасієнко