Справа № 809/893/18
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/20/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Іщук Л.П., Сеника Р.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року, ухвалене суддею Біньковської Н.В., м. Івано-Франківськ, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Вест» до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними, скасування рішень та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

24.05.2018 позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Вест» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України, в якому, із урахуванням уточнення позовних вимог, просить:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії контролюючого органу регіонального рівня - Головного управління ДФС України в Івано-Франківській області №652952/32605414 від 17.04.2018, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №30 від 31.10.2017;

визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг №1182/32605414/2 від 02.05.2018 року:

зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №30 від 31.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем її подання.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії контролюючого органу регіонального рівня - Головного управління ДФС України в Івано-Франківській області №652952/32605414 від 17.04.2018, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №30 від 31.10.2017. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг №1182/32605414/2 від 02.05.2018 року. Зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №30 від 31.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем її подання.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що31.10.2017 зупинено реєстрацію податкової накладної №30 від 31.10.2017. У Квитанції контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених Наказом МФУ від 13.06.2017 року №567 (чинний на час виникнення даних правовідносин). Проте, у вказаних Квитанціях не вказано, а ні конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику, а ні конкретного переліку необхідних документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстру податкових накладних. Після отримання такої квитанції позивач у порядку, встановленому законодавством, подав до контролюючого органу письмові пояснення щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, і копії відповідних документів, які підтверджували реальність здійснення господарських операцій по вказаній податковій накладній.

На думку суду, відповідачі не довели правомірності рішення №652952/32605414 від 17.04.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №30 від 31.10.2017, адже така відмова здійснена формально. Будь-яких доказів на підтвердження нереальності господарських операцій ТОВ «Комфорт-Вест», на підставі яких було складено податкову накладну №30 від 31.10.2018 відповідачами суду не надано, про наявність таких доказів чи обставин не зазначено і у відзиві на позовну заяву, як і не доведено факт порушення позивачем вимог чинного законодавства. Враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції між позивачем та ТОВ «Ітер Буд», та беручи до уваги те, що такі документи були надані позивачем, Комісія Головного управління ДФС у Івано-Франківській області не мала правових підстав для прийняття рішення про відмову у реєстрації спірних податкових накладних.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його винесеним із порушенням норм матеріального та процесуального права, Головне управління ДФС в Івано-Франківській області та Державна фіскальна служба України оскаржили його, подавши апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянти зазначають, що в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чітко вказано, що за результатами опрацювання виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання. А також зазначено, що вичерпний перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної встановлено наказом Мініністерства фінансів України від 13.06.2017 №567. Тобто в квитанції чітко зазначено причину, а також вказано нормативний документ, яким затверджено вичерпний перелік документів, які необхідно подати на розгляд Комісії для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Апелянт стверджує, що позивач, як беззаперечний доказ придбання матеріалів послуг, повинен був надати Комісії податкові накладні або зазначити номер та дату їх реєстрації в ЄРПН. Самі договори свідчать тільки про наміри та умови постачання надання послуг, видаткові накладні слугують внутрішніми документами, а єдиним документом, на підставі якого формуються витрати підприємства, податковий кредит, бухгалтерський облік, фінансова звітність є податкова накладна.

Крім того, позивачем до пакету документів не додано документального підтвердження щодо транспортування продукції покупцю. Відсутність належним чином оформлених, товарно-транспортних накладних чи інших документів, що відображатимуть перевезення товару, виключає можливість встановити рух такого товару.

Щодо визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС України з питань розгляду скарг № 1182/32605414/2 від 02.05.2018р. апелянт зазначає, що зазначене рішення не породжує правових наслідків для позивача. Саме по собі скасування вказаного рішення не матиме жодного ефекту щодо відновлення імовірно порушеного права позивача на реєстрацію податкової накладної.

Також, апелянт зазначає, що навіть при задоволенні позовних вимог щодо скасування рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, їх реєстрація можлива тільки днем набрання законної сили судовим рішенням.

Апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст.311 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 31.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Вест» отримано Квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, згідно якої податкову накладну №30 від 31.10.2017 прийнято, однак реєстрація зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 2715.

10.05.2018 позивачем на підтвердження правомірності складення та подання спірної податкової накладної надіслано контролюючому органу електронним зв'язком повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК до якого долучено пояснювальну записку та 6 текстових файлів.

17.04.2018 комісією Головного управління ДФС в Івано-Франківській області прийнято рішення № 652952/32605414 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у т.ч. рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

19.04.2018 на вказане рішення позивачем на адресу Державної фіскальної служби України подана скарга. Рішенням комісії Державної фіскальної служби України №1182/32605414/2 від 02.05.2018 скаргу залишено без задоволення з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про задоволення скарги.

Спеціальним законом з питань оподаткування є Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. №2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України (пп. «а», «б» п.185.1. ст.185 ПК України). Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно п.187.1. ст.187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1. ст.188 ПК України).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження (п.201.10. ст.201 ПК України).

У відповідності до п.74.2. ст.74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п.74.3. ст.74 ПК України).

Згідно з п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до п.12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1. ст.192 та п.201.10. ст.201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до п.201.1. ст.201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3. і 200-1.9. ст.200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п.201.16. ст.201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (п.13 Порядку № 1246).

Аналогічні норми містяться і у пп.201.16.1 п.201.16. ст.201 ПК України (в редакції, чинній на момент подання податкової накладної), згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п.74.2. ст.74 цього Кодексу.

Відповідно до пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, з матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 р. № 567 (чинний на час виникнення спірних правовідносин).

Водночас, у квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.6 Критеріїв оцінки ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 р. № 567.

З урахуванням викладеного, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що податковим органом, в порушення пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, не вказано у Квитанції конкретного виду критерію та не визначено конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 р. № 567.

Відповідно до п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 р. № 567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» містить в собі визначення двох різних критеріїв: Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

- обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у1,5 разів більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

- відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними пп.215.3.1 та 215.3.2 п.215.3 ст.215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, подані на реєстрацію в Реєстрі.

Визначення фіскальним органом у Квитанції конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у наказі № 567 «Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Вичерпний перелік документів).

Відповідно до п.1 Вичерпного переліку документів наказу № 567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 р. № 567:

- критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

- для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/при дбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З системного аналізу наведених вище положень вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Таким чином, у Квитанції контролюючим органом, в порушення пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений наказом №567 (п.1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №117), пунктом 2 якої установлено, що платники податку на додану вартість, у яких до 1 грудня 2017 р. зупинено реєстрацію податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України від 7 грудня 2017 р. № 2245-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році», та які станом на 1 грудня 2017 р. не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

Вищевказані положення постанови КМУ від 21.02.2018 року №117 надали можливість позивачу подати пояснення і копії документів щодо зупинених податкових накладних вже у відповідності до положень Порядку №117.

Згідно з п.14 Порядку, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до п.15 вказаного Порядку, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

За правилами п.16 Порядку №117, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктами 18 Порядку №117, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (п.п.20, 21 Порядку).

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Встановлено, що 31.10.2017 зупинено реєстрацію податкової накладної №30 від 31.10.2017. В квитанції містилася пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копій документів, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Після отримання такої квитанції позивач у порядку, встановленому законодавством, подав до контролюючого органу письмові пояснення щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, і копії відповідних документів, які підтверджували реальність здійснення господарських операцій по вказаній податковій накладній.

Зі змісту пояснювальної записки та з обсягу документів наданих на підтвердження реальності операцій встановлено, що ТОВ «Комфорт-Вест» здійснює виробництво неметалевих мінеральних виробів, до яких згідно УКТ ЗЕД відносяться палива мінеральні; нафта та продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні (код УКТ ЗЕД 27), в тому числі асфальтові суміші для дорожнього покриття.

З метою здійснення господарської діяльності ТОВ «Комфорт-Вест» здійснило придбання необхідних для виробництва асфальтобетонної суміші інгредієнтів, а саме:

- бітум дорожній у ТОВ «Статусінвестгруп», що підтверджено договором поставки нафтопродуктів № 20/09-1 від 20.09.2017 року, накладними № РН-0000422 від 06.10.2017 року, № РН-0000423 від 07.10.2017 року та № РН-0000431 від 10.10.2017 року, товарно- транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів № 06/1 від 06.10.2017 року, № 07/1 від 07.10.2017 року та № 10/1 від 10.10.2017 року, платіжними дорученнями № 365 від 17.10.2017 року та № 381 від 19.10.2017 року;

- відсів та щебінь у ТОВ «Смарт Інвест Груп», що підтверджено договором поставки №28/3 від 01.09.2017 року, накладною № РН-0000056 від 22.09.2017 року, платіжним дорученням № 240 від 07.09.2017;

- щебінь у ТОВ «Гранітторг», що підтверджено договором поставки № Ю-174/16 від ё15.07.2017, накладними № 1148 від 03.10.2017, № 1169 від 09.10.2017 року, № 1177 від 12.10.2017 року та № 1186 від 16.10.2017, платіжними дорученнями № 389 від 27.10.2017 року, № 430 від 08.11.2017.

Транспортування відсіву і щебню від ТОВ «Смарт Інвест Груп» та ТОВ «Гранітторг» здійснювалася ПАТ «Українська залізниця», що підтверджено договором № 163-16 від 22.06.2018 та договором № л/мчЛьвів/16/1112/м/н від 25.10.2016, предметом яких є надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом України, навантажувально-розвантажувальні роботи, актом виконаних робіт № 949/37 від 24.10.2017, платіжними дорученнями № 345 від 06.10.2017, № 360 від 17.10.2017, актом звірки розрахунків станом на 19.10.2017.

Для виготовлення асфальтобетонної суміші ТОВ «Комфорт-Вест», уклало договори на переробку давальницької сировини - відсіву, щебню, та бітуму на готову продукцію - асфальтобетонну суміш, зокрема:

- з ТОВ «Румата», що підтверджено, договором від 05.01.2017 року, актом надання послуг № 226 від 31.10.2017 року, платіжними дорученнями № 338 від 06.10.2017 року, № 348 від 09.10.2017 року, № 349 від 10.10.2017 року, № 353 від 12.10.2017 року;

- з ДП «Івано-Франківський облавтодор» в особі філії «Івано-Франківське ДЕУ», що підтверджено договором № 24 від 15.06.2017 року, актом надання послуг від 31.10.2017 року, платіжними дорученнями № 410 від 31.10.21017 року, № 423 від 07.11.2017 року, № 445 від 10.11.2017.

В межах господарської діяльності виготовлену асфальтобетонну суміш позивач реалізував ТОВ «Інтер-Буд», згідно чого укладено договір поставки № 05/05 від 05.05.2017, предметом якого є поставка асфальтобетонної суміші окремими партіями в кількості і асортименті, визначених у заявках-замовленнях покупця.

29.09.2017 ТОВ «Інтер-Буд» надало позивачу заявки на придбання матеріалів (додаток № 6/1 від 29.09.2017 та додаток № 6/2 від 29.09.2017).

Згідно отриманих заявок, та відповідно до умов договору поставки здійснено поставку асфальтобетонної суміші:

- на а/д с.Старий Лисець - Загвіздя, що підтверджується товарно-транспортними накладними № 4 від 17.10.2017, № 5 від 18.10.2017, № 6 від 23.10.2017, № 7 від 25.10.2017. Перевезення суміші здійснювалося транспортними засобами, орендованими позивачем у СПД ОСОБА_2, що підтверджено договором № 06/02 від 01.06.2017 року оренди т/з з екіпажем (водієм), актом № 2 надання послуг від 31.10.2017 року;

- на а/д с.Старі Богородчани-Розсільна-Хмелівка, що підтверджено товарно- транспортними накладними № 8 від 17.10.2017, № 9 від 18.10.2017, № 11 від 20.10.2017, № 12 від 23.10.2017, № 13 від 24.10.2017, № 14 від 25.10.2017, №15 від 26.10.2017, №16 від 27.10.2017, №17 від 30.10.2017, №18 від 31.10.2017. Транспортування здійснювалося транспортними засобами орендованими у СПД ОСОБА_3, що підтверджено договором № 09/12 від 12.09.2017 року оренди т/з з водієм, актом № 2 від 31.10.2017 року про прийняття- передачу виконаних робіт за жовтень.

Здійснення поставки та передачі асфальтобетонної суміші від позивача ТОВ «Інтер- Буд» підтверджено також накладною №РН-0000064 від 31.10.2017, податковою накладною №30 від 31.10.2017. Здійснення ТОВ «Інтер-Буд» оплати за поставлену суміш підтверджується платіжними дорученнями №379 від 07.11.2017, №380 від 08.11.2017, №381 від 08.11.2017.

Однак, рішенням комісії Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №652952/32605414 від 17.04.2018 ТОВ «Комфорт-Вест» відмовлено у реєстрації податкової накладної №30 від 31.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення комісії Головного управління ДФС в Івано- Франківській області не містить чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

З урахуванням викладеного, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необгрнутованості Рішення комісії Головного управління ДФС в Івано- Франківській області та необхідності скасування останнього.

Реалізація суб'єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень ч.2 ст.19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

У свою чергу, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб'єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов'язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб'єкта владних повноважень.

Водночас за приписами ч.3 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до п.п.201.1, 201.10 ст.201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов'язків платника податків.

Натомість, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим, оскільки відповідні повноваження законодавчо покладені на комісію ДФС України.

Згідно п.28 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій, зокрема: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року за № 1246.

Пунктом 19 Порядку визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сил про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до пункту 20 Порядку у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, нормами Податкового кодексу України та Порядку № 1246 чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та зазначення дати її реєстрації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 затверджено Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, згідно пункту 13 за результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає одне з таких рішень: 1) задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; 2) залишає скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін; 3) залишає скаргу без розгляду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Комісії ДФС України з питань розгляду скарг за № 1151/32605414/2 та № 1151/32605414/2 від 02.05.2018 року та метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений - зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 30 від 31.10.2017, адже це є належний спосіб захисту порушеного права позивача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянтів на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року у справі №809/893/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Вест» до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними, скасування рішень та зобов'язання до вчинення дій - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Л. П. Іщук
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 11.12.2018.