Справа № 699/799/17
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 699/799/17 Суддя першої інстанції: Свитка С.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Кузьмишиної О.М. та Степанюка А.Г.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю:

представника відповідача: - Бабенка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Корсунь-Шевченківської районної ради про визнання розпоряджень протиправними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернулась до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з позовом до Корсунь-Шевченківської районної ради про визнання розпоряджень протиправними, зобов'язання вчинити дії, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Корсунь-Шевченківської районної ради № 51-к від 31.10.2017 року «Про оголошення догани ОСОБА_3, ОСОБА_4» в частині оголошення догани позивачу;

- визнати протиправним та скасувати п.5 розпорядження голови Корсунь-Шевченківської районної ради № 42-к від 28.09.2017 року «Про проведення службового розслідування у виконавчому апараті районної ради»;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Корсунь-Шевченківської районної ради № 49-к від 26.10.2017 року «Про внесення змін до розпорядження районної ради від 28.09.2017 № 42-к»;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Корсунь-Шевченківської районної ради № 46-к від 03.10.2017 року «Про оголошення догани ОСОБА_3».

- зобов'язати Корсунь-Шевченківську районну раду нарахувати та виплатити позивачу премію за вересень та жовтень 2017 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача завдану моральну шкоду в сумі 20000,00 грн.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач та відповідач звернулись з апеляційними скаргами, в яких просять суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та в частині задоволених позовних вимог, прийняти нову постанову, якою, відповідно, адміністративний позов задовольнити повністю та відмовити у задоволені позову.

Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що розпорядження голови Корсунь-Шевченківської районної ради № 46-к від 03.10.2017 року «Про оголошення догани ОСОБА_3» є незаконним, адже із засідання робочої наради трудового колективу виробничого апарату Корсунь-Шевченківської районної ради під головуванням ОСОБА_2 вбачається, що остання доручила ОСОБА_5 доопрацьовану інструкцію з діловодства у виконавчому апараті районної ради передати начальнику організаційного відділу виконавчого апарату районної ради Гребініченко О.М. для перевірки та до оформлення в разі потреби, отже позивачем здійснювався контроль за виконанням доручення голови районної ради щодо оформлення інструкції з діловодства, тому в її діях відсутні порушення трудової дисципліни чи невчасне виконання доручення голови районної ради; крім того, виходячи зі співмірності заявлених та задоволених позовних вимог було вирішено задовольнити позовну вимоги про стягнення 2000 грн. моральної шкоди.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, згідно розпорядження голови Корсунь-Шевченківської районної ради №14-к від 08.04.2015 року ОСОБА_2 призначено на посаду керуючого справами виконавчого апарату Корсунь-Шевченківської районної ради (а.с.19).

Розпорядженням голови Корсунь-Шевченківської районної ради від 31.10.2017 року №51-к «Про оголошення догани ОСОБА_2, ОСОБА_5.» до позивача ОСОБА_2, керуючої справами виконавчого апарату районної ради, застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді догани у зв'язку з неналежним виконанням своїх посадових обов'язків, підставою якого став акт проведення службового розслідування у виконавчому апараті районної ради від 19.10.2017 року (а.с.33).

Службове розслідування проводилося на підставі письмових пояснень та на прохання позивача від 27.09.2017 року, що були надані по факту того, що 27.09.2017 року у робочому кабінеті позивача на підлозі головою Корсунь-Шевченківської районної ради Заболотнім В.І. були виявлені чисті аркуші паперу, на яких проставлено відбиток гербової печатки районної ради. Через це головою районної ради у позивача та ОСОБА_5 були відібрані письмові пояснення (а.с.20).

Визначено період проведення службового розслідування з 29.09.2017 року по 06.10.2017 року. У період проведення службового розслідування відсторонено позивача від виконання посадових обов'язків на посаді керуючої справами виконавчого апарату районної ради, що підтверджується розпорядженням №42-к від 28.09.2017 року «Про проведення службового розслідування у виконавчому апараті районної ради», визначено склад комісії (а.с. 21-22).

На вимогу позивача склад комісії з проведення службового розслідування у виконавчому апараті районної ради змінився, продовжено роботу комісії в зв'язку з перебуванням голови комісії Пустільніка П.Т., заступника голови районної ради, у щорічній відпустці, що підтверджується розпорядженням №45-к від 02.10.2017 року «Про внесення змін до розпорядження районної ради від 28.09.2017 №42-к» (а.с.23-24).

Згідно акту проведення службового розслідування у виконавчому апараті районної ради від 19.10.2017 року комісія вирішила рекомендувати голові районної ради оголосити догану ОСОБА_2, керуючій справами виконавчого апарату районної ради, та ОСОБА_5, спеціалісту І категорії організаційного відділу виконавчого апарату районної ради за неналежне виконання своїх службових обов'язків (а.с.26-28).

24.10.2017 року позивачем подано заяву на ім'я голови районної ради про надання їй наступної інформації: чому не надано для візування їй, як керуючій справами, розпорядження голови районної ради від 28.09.2017 р. №43-к «Про преміювання працівників виконавчого апарату районної ради за вересень 2017 р.» та від 28.09.2017 р. №42-к «Про проведення службового розслідування»; чому вчасно не була ознайомлена зі змістом розпорядження від 03.10.2017 р. №46-к про оголошення їй догани; чому була відсторонена від посади (а.с.29).

Розпорядженням Корсунь-Шевченківської районної ради №49-к від 26.10.2017 року «Про внесення змін до розпорядження районної ради від 28.09.2017 №42-к» пункт 5 викладено в новій редакції: на період проведення службового розслідування відсторонити ОСОБА_2 від виконання посадових обов'язків на посаді керуючої справами виконавчого апарату районної ради зі збереженням заробітної плати та виконанням інших службових обов'язків не за посадою (а.с.31).

Крім того, за вересень/жовтень 2017 року ОСОБА_2 не було нараховано премію, у зв'язку із не належним виконанням своїх службових обов'язків.

Вважаючи накази відповідача про оголошення позивачу догани, накази про проведення службового розслідування та змін до нього, та не нарахування премії, позивач звернулась із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини виникли стосовно притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи органу місцевого самоврядування врегульовані Конституцією України, Кодексом законів про працю України, Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначає Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Так, статтею 1 зазначеного Закону закріплено, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадова особа місцевого самоврядування має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (ст.2 Закону).

Згідно зі ст.8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», основними обов'язками посадових осіб місцевого самоврядування є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування; додержання прав та свобод людини і громадянина; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків, а також іншої інформації, яка згідно із законом не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи, підвищення професійної кваліфікації; сумлінне ставлення до виконання службових обов'язків, ініціативність і творчість у роботі; шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування; недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини (стаття 1 КЗпПУ).

Статтею 139 КЗпПУ закріплено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно ст.ст. 147, 147-1 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ст.149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Пунктом 2 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950 (далі - Порядок), передбачено, що рішення щодо проведення службового розслідування приймається керівником органу, в якому працює особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особа, яка для цілей Закону прирівнюється до особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проведення службового розслідування (далі - особа, стосовно якої проводиться службове розслідування).

Службове розслідування проводиться з відстороненням особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, від здійснення повноважень на посаді або без такого відсторонення. Рішення про відсторонення приймається керівником органу (п.4 Порядку).

Пунктом 3 Порядку визначено, що строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

Пунктом 7 Порядку передбачено, що особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право:

1) отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування;

2) надавати усні або письмові пояснення, робити заяви, подавати документи, необхідні для проведення службового розслідування;

3) звертатися з клопотанням про опитування інших осіб, яким відомі обставини, що досліджуються під час проведення службового розслідування, а також про залучення до матеріалів розслідування додаткових документів, інших матеріальних носіїв інформації стосовно предмета службового розслідування;

4) подавати у письмовій формі зауваження щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності осіб, які його проводять;

5) звертатися до керівника органу у письмовій формі з обґрунтованим клопотанням про виведення із складу комісії з проведення службового розслідування осіб, в яких наявний реальний чи потенційний конфлікт інтересів. Про прийняте за результатами розгляду клопотання рішення письмово повідомляється особа, стосовно якої проводиться службове розслідування.

Пунктом 9 Порядку визначено, що акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на розгляд керівника органу в одному примірнику.

Перед поданням на розгляд керівника органу з актом службового розслідування ознайомлюється особа, стосовно якої проведено службове розслідування.

Про дату і місце ознайомлення з актом службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, повідомляється за день до ознайомлення із зазначеним актом.

Під час ознайомлення з актом службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, може висловити свої зауваження, які додаються до акта.

У разі коли під час ознайомлення з актом службового розслідування до нього не висловлені зауваження або особа, стосовно якої проведено службове розслідування, не прибула у визначений для ознайомлення час без поважних причин та не повідомила комісію про причини своєї відсутності у день ознайомлення, акт службового розслідування вважається таким, що не має зауважень.

Особа, стосовно якої проведено службове розслідування, повинна підписати акт службового розслідування, а у разі відмови особи підписати такий акт, члени комісії складають відповідний акт, який додається до акта службового розслідування.

У разі відсутності під час підписання акта службового розслідування члена комісії причина його відсутності зазначається в акті.

Знімати копії з акта службового розслідування до подання його на розгляд керівника органу забороняється.

Згідно пунктів 5, 6 Порядку керівник органу, за рішенням якого затверджено склад комісії з проведення службового розслідування, контролює роботу цієї комісії і у разі потреби дає обов'язкові для виконання доручення. Члени комісії з проведення службового розслідування несуть персональну відповідальність згідно із законодавством за повноту, всебічність і об'єктивність висновків службового розслідування та нерозголошення інформації, що стосується такого розслідування.

Колегія суддів вважає необґрунтованими позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування п.5 розпорядження голови Корсунь-Шевченківської районної ради № 42-к від 28.09.2017 року «Про проведення службового розслідування у виконавчому апараті районної ради» та розпорядження голови Корсунь-Шевченківської районної ради № 49-к від 26.10.2017 року «Про внесення змін до розпорядження районної ради від 28.09.2017 № 42-к», з огляду на наступне.

Як зазначалось раніше, розпорядження голови Корсунь-Шевченківської районної ради № 42-к від 28.09.2017 року «Про проведення службового розслідування у виконавчому апараті районної ради» було видане на підставі письмових пояснень та на прохання ОСОБА_2 від 27.09.2017 року, що були надані по факту того, що 27.09.2017 року у робочому кабінеті позивача на підлозі головою Корсунь-Шевченківської районної ради Заболотнім В.І. були виявлені чисті аркуші паперу, на яких проставлено відбиток гербової печатки районної ради. Через це головою районної ради у позивача та ОСОБА_5 були відібрані письмові пояснення (а.с.20).

Колегія суддів наголошує, що вищевказане розпорядження видано на підставі та в межах норм чинного законодавства, на звернення позивача, останнім не порушено строк проведення службового розслідування, відсторонення позивача від виконання службових обов'язків було здійснено на підставі п. 2 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950, зміни до оскаржуваного розпорядження були внесені у зв'язку із вимогою позивача про зміну складу комісії з проведення службового розслідування та у зв'язку із перебуванням голови комісії (Пустільником П.Т.) у щорічній відпустці, а тому позивні вимоги є необґрунтованими і цій частині та не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Корсунь-Шевченківської районної ради № 51-к від 31.10.2017 року «Про оголошення догани ОСОБА_3, ОСОБА_4» в частині оголошення догани ОСОБА_2, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до змісту розпорядження № 51-к від 31.10.2017 року, останнє винесено у відповідності до ч.7 ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.. 147 КЗпП України, враховуючи акт проведення службового розслідування у виконавчому апараті районної ради від 19.10.2017 року та у зв'язку із порушенням трудової дисципліни.

Разом з тим, варто звернути увагу, що Акт проведення службового розслідування у виконавчому апараті районної ради від 19.10.2017 року містить виключно опис обставин події, що сталась 27.09.2017 року в кабінеті позивача, останній не містить посилань на жодну статтю норм законодавства, які б порушила позивач, не містить і конкретних посилань в чому саме полягало порушення трудової дисципліни позивачкою.

Аналогічних висновків дійшов і суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення, зазначивши, що вказаний акт не містить посилання на конкретні порушення, що є порушенням п.8 Порядку, разом з тим, акт проведення службового розслідування не оскаржувався та є чинним на момент розгляду справи в суді.

Проте з такими доводами суду першої інстанції не можна погодитися з огляду на той факт, що нормами КАС України, а саме ч.1 ст. 5 передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

В розумінні норм КАС України, рішення суб'єкта владних повноважень може прийматися у формі нормативно-правового акту або індивідуального акту.

В силу приписів п.19 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Акт проведення службового розслідування не є індивідуальним Актом та не підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства, а тому позивачем було вірно обрано спосіб захисту порушеного права та оскаржено рішення, що прийнято на підставі вищевказаного Акту.

Так, відповідно до матеріалів службового розслідування проведено з питань дотримання порядку зберігання печаток і штампів та законності користування ними, що підтверджується Розпорядженням № 42-к від 28.09.2017 року «Про проведення службового розслідування у виконавчому апараті районної ради» та Актом від 19.10.2017 року про проведення службового розслідування у виконавчому апараті районної ради, відповідальною за облік та зберігання, у тому числі гербової печатки, визначено спеціаліста І-ї категорії по діловодству виконавчого апарату районної ради ОСОБА_4, що підтверджується розпорядженням голови Корсунь-Шевченківської районної ради № 48-к від 31.08.2015 року «Про призначення на посаду ОСОБА_5.», та згідно п. 3 вказаного розпорядження на неї покладено відповідальність за ведення обліку, дотримання порядку зберігання печаток та штампів, а також законність користування ними (а.с.25).

Посадовою інструкцію керуючого справами районної ради, передбачено, що до посадових обов'язків позивача не відноситься зберігання гербової печатки, у зв'язку з чим, остання, відповідно, не несе відповідальність за порушення умов її зберігання.

Разом з тим, п.2.1. Інструкції передбачено, що керуючий справами організовує роботу виконавчого апарату, здійснює підготовку питань для попереднього розгляду в постійних комісіях, матеріалів на засідання президій, сесій районної ради, координує роботу по контролю за виконанням прийнятих ними рішень, планування роботи ради, координує роботу оргвідділу та спеціалістів виконавчого апарату районної ради (п.2.5.). Згідно п.2.7. Інструкції передбачено, що у межах наданих повноважень здійснює керівництво персоналом (визначає функції, планує, організовує, оцінює роботу структурного підрозділу, здійснює добір кадрів) на основі сучасних методів управління. Здійснює контроль за дотриманням та виконанням посадових інструкцій та правил внутрішнього трудового розпорядку (п.2.15.).

Проте, ані матеріалами службового розслідування, ані Актом проведення службового розслідування не встановлено неналежного виконання або невиконання своїх посадових обов'язків позивачем, передбачених даною посадовою інструкцією, як і не зазначено конкретної норми законодавства, яку б порушила позивач.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_2 щодо протиправності розпорядження голови Корсунь-Шевченківської районної ради № 51-к від 31.10.2017 року «Про оголошення догани ОСОБА_3, ОСОБА_4» в частині оголошення догани ОСОБА_2 та необхідності його скасування.

Обґрунтованими, на переконання суду є позовні вимоги ОСОБА_2 щодо протиправності розпорядження голови Корсунь-Шевченківської районної ради № 46-к від 03.10.2017 року «Про оголошення догани ОСОБА_3», з огляду на наступне.

Згідно посадової інструкції начальника організаційного відділу виконавчого апарату районної ради, затвердженої розпорядженням голови районної ради від 26.05.2017 року № 50, розробляє інструкцію з діловодства та здійснює контроль за її дотриманням працівниками районної ради (п.2.6.); забезпечує виготовлення, облік печаток, штампів, бланків і законність користування ними (п.2.8.) (а.с.42-45).

31.03.2017 року відбулося засідання робочої наради трудового колективу виробничого апарату Корсунь-Шевченківської районної ради під головуванням ОСОБА_2, яка доручила ОСОБА_5 доопрацьовану інструкцію з діловодства у виконавчому апараті районної ради передати начальнику організаційного відділу виконавчого апарату районної ради Гребініченко О.М. для перевірки та дооформлення в разі потреби.

Зі змісту протоколу засідання №1 вбачається, що позивачем здійснювався контроль за виконанням доручення голови районної ради щодо оформлення інструкції з діловодства (97-98).

З урахуванням того факту, що позивачем здійснювався контроль за виконанням доручення голови районної ради щодо оформлення інструкції з діловодства, строків виготовлення відповідної інструкції встановлено не було, колегія суддів вважає розпорядження голови Корсунь-Шевченківської районної ради № 46-к від 03.10.2017 року «Про оголошення догани ОСОБА_3» протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Крім того, у грудні 2017 інспектором праці проведено інспекційне відвідування Корсунь-Шевченківської районної ради, яким виявлено недотримання законодавства про працю при винесенні доган позивачу та позбавлення премії за роботу у вересні 2017 року, оскільки не надано документів, що підтверджують факт невиконання ОСОБА_2 обов'язків у вересні 2017 року (а.с.81).

Щодо вимоги про зобов'язати Корсунь-Шевченківську районну раду нарахувати та виплатити ОСОБА_2 премію за вересень та жовтень 2017 року, колегія суддів зазначає, що остання є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, розпорядженнями №43-к від 28.09.2017 року та №50-к від 27.10.2017 року «Про преміювання» позивачку фактично було позбавлено премії за вересень, жовтень 2017 року (а.с.56, 57).

Колективним договором між адміністрацією і трудовим колективом Корсунь-Шевченківської районної ради на 2014-2017 роки визначено: адміністрація районної ради зобов'язується проводити преміювання працівників виконавчого апарату районної ради згідно з положенням про преміювання (розділ ІІ).

Згідно п.2.6. Положення про преміювання голови районної ради, його заступника та працівників виконавчого апарату районної ради на 2017 рік зменшення відсотку преміювання працівників або позбавлення їх премії здійснюється у разі:

- несвоєчасного або неякісного виконання своїх посадових обов'язків;

- неякісного виконання розпоряджень та доручень керівництва районної ради;

- порушення строків розгляду документів;

- недобросовісного виконання посадових обов'язків і завдань;

- порушення правил внутрішнього трудового розпорядку.

Колегія суддів наголошує, що з урахуванням скасування розпоряджень голови Корсунь-Шевченківської районної ради № 51-к від 31.10.2017 року «Про оголошення догани ОСОБА_3, ОСОБА_4» в частині оголошення догани ОСОБА_2 та № 46-к від 03.10.2017 року «Про оголошення догани ОСОБА_3»., не надання відповідачем документів, що підтверджували б фактів невиконання ОСОБА_2 посадових обов'язків у вересні - жовтні 2017 року, у відповідача відсутні підстави для позбавлення позивачки премії за відповідні місяці.

Разом з тим, колегія суддів вважає необгрунтованою вимогою ОСОБА_2 щодо стягнення моральної шкоди, з огляду на наступне.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, судам слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Для відшкодування шкоди обов'язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30 січня 2018 року в справі № 804/2252/14.

Разом з тим, позивачкою не надано до суду жодних доказів, які підтверджують завдання такої шкоди та не було доведено причинно-наслідкового зв'язку з предметом позову.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційні скарги ОСОБА_2 та Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області - задовольнити частково, рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 329, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області - задовольнити частково.

Рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2018 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Корсунь-Шевченківської районної ради № 51-к від 31.10.2017 року «Про оголошення догани ОСОБА_3, ОСОБА_4» в частині оголошення догани ОСОБА_2

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Корсунь-Шевченківської районної ради № 46-к від 03.10.2017 року «Про оголошення догани ОСОБА_3».

Зобов'язати Корсунь-Шевченківську районну раду нарахувати та виплатити ОСОБА_2 премію за вересень та жовтень 2017 року.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: О.М.Кузьмишина

А.Г.Степанюк

Повний текст виготовлено 11 грудня 2018 року.