Справа № 520/9808/18
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2018 р. № 520/9808/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: зобов'язати відповідача провести позивачу перерахунок пенсії з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35 %.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що при переходу позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, відповідачем було протиправно зменшено оцінку одного року страхового стажу з 1,35% на 1%.

Ухвалою від 08.11.2018 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, та отримана ним.

Відповідач надав відзив на позов, в якому, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на той факт, що вказані дії було вчинено у зв'язку зі змінами в законодавстві згідно Закону №2148-VІІ, що, на думку відповідача, свідчить про правомірність його дій у правовідносинах, з приводу яких подано позов.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримував пенсію по інвалідності 2 групи від загального захворювання, розрахованої з 29.09.2015 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» довічно.

Пенсію обчислено з оптимальної заробітної плати 2801,58 грн. (з урахуванням показника середньомісячної заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2014 рік - 2960,62 грн.) за період роботи з 01.12.1982 року по 30.11.1987 року згідно архівних довідок № Н-26 від 03.11.2015 року за період з 01.11.1982 року по 31.07.1986 року, виданої Виробничим кооперативом з упорядкування документів установ, організацій та підприємств «Архівіст», № 1420 від 12.11.2015 року за період з 01.08.1986 року по 31.05.1988 року, виданої Приватним підприємством «Міжрегіональний комерційний архів», період роботи з 01.01.2001 року по 31.12.2014 року, згідно даних із системи персоніфікованого обліку відомостей про застраховану особу, при загальному стажі роботи 37 років 8 місяців 21 днів та додатковому стажі 2 роки 11 місяців 15 днів (стаж зараховано по 31.12.2014 року). За матеріалами пенсійної справи позивач не працює з 26.12.2016 року.

Розрахунок пенсії по інвалідності: 2960,62 X 0,94628 х 0,54900 = 1538, 07 грн., де 2960,62- середній заробіток за 2014 рік, 0,40667 - індивідуальний коефіцієнт стажу, 0,54900 - індивідуальний коефіцієнт стажу з урахув. кратності 1,35, 0,94628 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати , 1538,07 - розмір пенсії за віком, 53,70 - доплата за понаднормативний стаж ( 5 років)(1074*5%), 90% - % для обчислення пенсії по інвалідності 1432,59 - загальний розмір пенсії по інвалідності.

На підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-УІІІ від 03.10.2017 року позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.10.2017 року і розмір пенсії склав 1452,00грн.

Пенсію обчислено з оптимальної заробітної плати 3562,18 грн. (з урахуванням показника середньомісячної заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2014-2016 роки - 3764,40 грн.) за період роботи з 01.12.1982 року по 30.11.1987 року згідно архівних довідок № Н-26 від 03.11.2015 року за період з 01.11.1982 року по 31.07.1986 року, виданої Виробничим кооперативом з упорядкування документів установ, організацій та підприємств «Архівіст» та № 1420 від 12.11.2015 року за період з 01.08.1986 року по 31.05.1988 року, виданої Приватним підприємством «Міжрегіональний комерційний архів», період роботи з 01.01.2001 року по 31.12.2014 року, згідно даних із системи персоніфікованого обліку відомостей про застраховану особу, при загальному стажі роботи 37 років 8 місяців 21 днів та додатковому стажі 2 роки 11 місяців 15 днів (стаж зараховано по 31.12.2014 року).

Розрахунок пенсії по інвалідності: 3764,40 X 0,94628 х 0,40667 = 1448, 63 грн., де 3760,40 - середній заробіток за 2014-2016 роки, 0,40667 - індивідуальний коефіцієнт стажу, 0,94628 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, 1448,63 - розмір пенсії за віком,3,37 - доплата до прожиткового мінімуму (1452,00грн.),72,43 - доплата за понаднормативний стаж (5 років)(1452*5%),90% - % для обчислення пенсії по інвалідності,80,01 - доплата до старого розміру пенсії, 1452,00 - загальний розмір пенсії по інвалідності.

Згідно особистої заяви позивача від 19.09.2018 року його переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і розмір пенсії з 19.09.2018 року склав 1906,54грн.

Пенсію обчислено з оптимальної заробітної плати 4659,95 грн. (з урахуванням показника середньомісячної заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2016-2017 роки - 5377,90 грн.) за період роботи з 01.12.1982 року по 30.11.1987 року згідно архівних довідок № Н-26 від 03.11.2015 року за період з 01.11.1982 року по 31.07.1986 року виданої Виробничим кооперативом з упорядкування документів установ, організацій та підприємств «Архівіст» та № 1420 від 12.11.2015 року за період з 01.08.1986 року по 31.05.1988 року, виданої Приватним підприємством «Міжрегіональний комерційний архів», період роботи з 01.01.2001 року по 31.12.2016 року, згідно даних із системи персоніфікованого обліку відомостей про застраховану особу, при загальному стажі роботи 37 років 8 місяців 21 днів, (стаж зараховано по 31.12.2014 року).

Розрахунок пенсії за віком: 5377,90 X 0,86650 х 0,39667 = 1848, 46 грн., де 5377,90 - середній заробіток за 2016-2017 роки, 0,39667 - індивідуальний коефіцієнт стажу, 0,86650 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, 1848,46 - розмір пенсії за віком, 58,08 - доплата за понаднормативний стаж ( 4 років ( 1452*4%), 1906,54 - загальний розмір пенсії за віком.

По вказані обставини відповідач повідомив позивача листом від 08.10.2018 року у відповідь на його запит.

Спірні правовідносини виникли внаслідок того, що відповідач, здійснивши позивачу перерахунок пенсії з інвалідності на пенсію за віком, застосував коефіцієнт індивідуального стажу у розмірі 1% замість 1,35%, з чим не погодився позивач та звернувся до суду за захистом своїх прав.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( надалі - Закон) особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування ( ст.1 Закону).

Порядок визначення коефіцієнта страхового стажу передбачений статтею 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої при визначенні коефіцієнта страхового стажу застосовується величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону, зі змінами, внесеними Законом України № 2148-VIII від 03.10.2017 р. " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою: Кс=(См*Вс)/100%*12, де Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

У свою чергу, станом на час призначення позивачу пенсії, діяла редакція ч.1 ст.25 Закону, згідно якої було передбачено, що за період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %.

Відповідно до ч. 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Згідно з ч. 4-4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі "Стреч проти Сполучного Королівства" ("STRETCH v. THE UNITED KINGDOM" № 44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("MALTZAN (FREIHERR VON) AND OTHERS v. GERMANY " № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

Європейський суд з прав людини у справах "Кечко проти України", "Ромашов проти України", "Шевченко проти України" зауважив, що реалізація особою права, яке пов'язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, є безпідставними.

Конституційний Суд України також неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та Закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вказує, що нормами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», якими внесено зміни в частині перерахування з 01.10.2017 пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, не визначено його зворотну дії в часі, у зв'язку з чим, суд вважає, що відповідачем протиправно було зменшено оцінку одного року страхового стажу з 1,35% до 1%.

Отже оскільки пенсію позивачу призначено, ще у 2015 році , то індивідуальний коефіцієнт стажу при обчисленні пенсії за віком з 19.09.2018р. повинен бути у розмірі 1,35 %.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Розглядаючи вказану справу, суд вказує, що зменшення оцінку одного року страхового стажу з 1,35% до 1% відбулось 01.10.2017 року, тобто ще у період перебування позивача на пенсії по інвалідності. Проте, зазначене не є підставою даного позову, оскільки позивач у судовому порядку захищає свої права, пов'язані з переходом на пенсію за віком.

У свою чергу, позивач, подаючи позов, не вказав, з якого часу відповідач повинен вчинити дії, з метою захисту свого порушеного права.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із застосуванням ст.9 КАС України, тобто суд, задовольняючи позов, з метою повного захисту прав позивача, виходить за межі позовних вимог та задовольняє позов у спосіб зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35% з 19.09.2018 року.

При розгляді вказаної справи судом було враховано правову позицію Харківського апеляційного адміністративного суду в аналогічних правовідносинах, яка викладена в постанові від 09.07.2018 року у справі № 638/18615/17.

Питання про розподіл судових витрат в порядку ст.139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач, як інвалід 2 групи в силу ЗУ "Про судовий збір" є звільненим від сплати судового збору, а доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, 61129, АДРЕСА_1) до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (,61170, м. Харків, вул. Валентинівська,22Б) про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35% з 19.09.2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10 грудня 2018 року.

Суддя Заічко О.В.