Справа № 813/1804/18
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/1804/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.,

секретар судового засідання Тур Т.О.,

за участі представника:

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінстал Львів» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача:

- від 02.02.2018 року №, згідно якого збільшено суму грошового зобовязання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» у сумі 66611,25 грн (в т.ч.: за податковими зобовязаннями 53617,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 12994,25 грн);

- від 02.02.2018 року №, згідно якого збільшено суму грошового зобовязання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 54735,00 грн (в т.ч.: за податковими зобовязаннями 43788,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 10947,00 грн);

- від 02.02.2018 року №, згідно якого зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 63,00 грн;

- від 05.02.2018 року №, згідно якого визначено суму грошового зобовязання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, в сумі 5906,76 грн (в т.ч.: за податковими зобовязаннями 4725,41 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 1181,35 грн);

- від 05.02.2018 року №, згідно якого визначено суму грошового зобовязання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, в сумі 438,83 грн (в т.ч.: за податковими зобовязаннями 355,06 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 83,77 грн).

Посилається на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесено на підставі акта перевірки від 24.01.2018 року №136/13-01-14-10/39201906 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінстал Львів» () з питань, що стали предметом оскарження висновків акта документальної планової виїзної перевірки від 15.12.2017 №2284/13-01-14-10/39201906». У вищенаведеному акті контролюючий орган, вказав, зокрема, про те, що ТОВ «Укрінстал Львів» отримано безоплатні послуги по оренді приміщення на вартість відшкодування ремонту того ж приміщення, відповідно до договору оренди нерухомого майна від 28.12.2015 року №28/12/15-1 з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, в сумі 278146,00 грн, що призвело до заниження задекларованих показників у рядку 01 податкової декларації «Дохід від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку». Позивач з такими висновками не погоджується, вважає їх помилковими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства. Вказав, що складені акти разом з договором та додатками до нього дають можливість розкрити зміст господарської операції та ідентифікувати повязані з нею активи, зобов'язання, доходи або витрати. Щодо посилань контролюючого органу на порушення позивачем п.п.5, 10, 21 П(с)БО 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерством фінансів України від 29.11.1999 року №290, то такі, на думку позивача, є неправомірними, оскільки у п.3 вказаного Положення зазначено, що воно не поширюється на доходи, повязані з договорами оренди. Окрім того, перевіркою не підтверджено реальність проведення господарських операцій ТОВ «Укрінстал Львів» з ТОВ «САХАРА», а встановлено документування зазначених операцій, їх відображення в податковому та бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності. На спростування цього вказав, що відповідачем не враховано, що ремонтні роботи за адресою: м.Львів, вул.Любінська, 160-Б, здійснювались на підставі узгодженого між орендарем та орендодавцем «Переліку та вартості матеріалів і робіт для монтажу системи опалення, водопостачання та внутрішньої каналізації в торгово-офісному приміщенні за адресою: м.Львів, вул.Любінська, 160-Б» (додаток №1 до договору оренди нерухомого майна №28/12/15-1 від 28.12.2015 року). Також, контролюючим органом не враховано акт приймання-передачі устаткування до монтажу (м.Львів, вул.Любінська, 160-Б), кошторис та графік виконання робіт. Ствердив, що в цілому вказані документи підтверджують реальність здійснення господарської операції; разом з тим, додав, що відсутність окремих реквізитів у первинних документах є лише окремим недоліком та не може спростовувати наявності у платника податків відповідних господарських операцій. Стосовно не нарахування та не перерахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету з доходу, отриманого платником податку від роботодавця, як додаткове благо у вигляді безоплатно отриманого працівником ТОВ «Укрінстал Львів» пального, повідомив, що вказані висновки є передчасними, оскільки по даному факту відповідачем не вимагалося у платника податків письмових пояснень з документами на їх підтвердження, не витребовувалися подорожні листи, накази по підприємству тощо, а просто встановлено порушення чинного податкового законодавства. На підставі наведеного вважає, що податкові повідомлення-рішення від 02.02.2018 року: №, №, № та від 05.02.2018 року: №, № є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, подав до суду заяву, в якій просить судове засідання проводити за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, суть якого зводиться до наступного. Проведеною Головним управлінням ДФС у Львівській області документальною позаплановою виїзною перевіркою з питань, що стали предметом оскарження висновків акта документальної планової виїзної перевірки від 15.12.2017 №2284/13-01-14-10/39201906, результати якої оформлені актом від 24.01.2018 року №136/13-01-14-10/39201906, встановлено, що між позивачем (як орендарем) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендодавцем) укладено договір оренди нерухомого майна від 28.12.2015 року №28/12/15-1. Проаналізувавши умови вказаного договору, відповідач дійшов висновку, що ТОВ «Укрінстал Львів» було отримано відшкодування за ремонт приміщення шляхом зменшеного нараховування орендної плати на 50% від суми орендної плати, передбаченої в договорі, що призвело до заниження задекларованих показників у рядку 01 податкової декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків»), за 2016 рік в сумі 278146,00 грн. Крім того, в ході проведення перевірки ТОВ «Укрінстал Львів» встановлено відображення в бухгалтерському та податковому обліку взаємовідносин з ТОВ «САХАРА». Однак, як встановив відповідач, господарські операції з ТОВ «САХАРА» з виконання робіт, надання послуг фактично не мали реального характеру, постачання оформлено лише документально та не спрямоване на реальне настання правових наслідків, що обумовлені укладеними договорами. Надані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які відповідно до вимог Податкового кодексу України необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту та валових витрат (зокрема, укладених договорів, податкових накладних, актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) тощо), не мають сили первинних документів. Також, перевіркою встановлено, що товариством за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року проводилась заправка транспортних засобів у вихідні дні (субота, неділя), а саме автомобіля ВМW, який використовував керівник підприємства ОСОБА_3, при тому, що згідно табелів обліку робочого часу вказана особа не працювала у вихідні дні, маршрутні листи на використання вказаного транспортного засобу у вихідні дні відсутні. В результаті чого позивачу донараховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 4725,41 грн. Наведене в сукупності з іншими виявленими податковим органом фактами свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку ТОВ «Укрінстал Львів». За таких обставин вважає, що викладені в акті перевірки від 24.01.2018 року №136/13-01-14-10/39201906 висновки є обґрунтованими, відповідно прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення від 02.02.2018 року: №, №, № та від 05.02.2018 року: №, № правомірними і підстав для задоволення позову немає.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та наданих суду поясненнях.

Ухвалою судді від 21.05.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено н 06.06.2018 року.

У звязку із перебуванням судді у відрядженні у період з 06.06.2018 року по 08.06.2018 року, розгляд справи перенесено на 13.06.2018 року.

13.06.2018 року суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 11.07.2018 року, оскільки питання, визначені ч.2 ст.180 Кодексу адміністративного судочинства України, не могли бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

У звязку із перебуванням судді на лікарняному у період з 04.07.2018 року по 11.07.2018 року, розгляд справи перенесено на 26.07.2018 року.

26.07.2018 року суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 31.07.2018 року, у звязку із необхідністю здійснення інших дій, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 31.07.2018 року зупинено провадження у справі до 18.09.2018 року.

Ухвалою суду від 18.09.2018 року поновлено провадження у справі та призначено її до судового розгляду справи по суті на 03.10.2018 року.

03.10.2018 року суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 11.10.2018 року, оскільки питання, визначені ч.2 ст.180 Кодексу адміністративного судочинства України, не могли бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Ухвалою судді від 11.10.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 24.10.2018 року.

24.10.2018 року суд ухвалив відкласти розгляд справи на 08.11.2018 року, у звязку із надходженням клопотання від представника позивача.

08.11.2018 року суд оголосив перерву в судовому засіданні до 14.11.2018 року.

14.11.2018 року продовжив перерву у судовому засіданні до 29.11.2018 року.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ТОВ «Укрінстал Львів» () зареєстроване, як юридична особа, 30.04.2014 року; основним видом економічної діяльності названого підприємства, згідно з відомостями, які містяться у ЄДР, є оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього.

На підставі направлень від 11.01.2018 року №70 та №71, від 16.01.2018 року №№201-203, виданих Головним управлінням ДФС у Львівській області, згідно підп.20.1.4 п.20.1 ст.20, підп.75.1.2 п.75.1 ст.75, підп.78.15 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із внесеними змінами та доповненнями), на підставі наказу Головного управління ДФС у Львівській області від 11.01.2018 року №92 та наказу Головного управління ДФС у Львівській області від 16.01.2018 року №209, проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінстал Львів» з питань, що стали предметом оскарження висновків акта документальної планової виїзної перевірки від 15.12.2017 року №2284/13-01-14-10/39201906, за результатами якої складено акт від 24.01.2018 року №136/13-01-14-10/39201906 (далі акт перевірки від 24.01.2018 року).

У висновках цього акта перевірки контролюючий орган зазначив про порушення позивачем за період з 05.05.2014 року по 30.09.2017 року:

1) підп.14.1.13 п.14.1 ст.14, підп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, що спричинило заниження податку на прибуток за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року в сумі 53617,00 грн, у тому числі за 2015 рік в сумі 1640,00 грн, за перший квартал 2016 року в сумі 401,00 грн, за перше півріччя 2016 року в сумі 18606,00 грн, за девять місяців 2016 року в сумі 38151,00 грн, за 2016 рік в сумі 51314,00 грн, за перше півріччя 2017 року в сумі 606,00 грн, за девять місяців 2017 року в сумі 663,00 грн;

2) п.198.2, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, що спричинило:

- заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 43788,00 грн, в тому числі за березень 2015 року в сумі 418,00 грн, за серпень 2015 року в сумі 584,00 грн, за жовтень 2015 року в сумі 764,00 грн, за вересень 2016 року в сумі 1803,00 грн, за листопад 2016 року в сумі 21176,00 грн, за грудень 2016 року в сумі 18369,00 грн, за травень 2017 року в сумі 238,00 грн, за липень 2017 року в сумі 436,00 грн;

- завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) рядок 21 Декларації на загальну суму 63,00 грн, в тому числі за вересень 2017 року на суму 63,00 грн;

3) підп.«г» 164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, підп.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.171, підп.«а» п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України, в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 4725,41 грн;

4) підп.168.1.2 п.168.1 ст.168, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, підп.1.5, підп.1.6 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, донараховано до бюджету військовий збір в розмірі 355,06 грн;

5) п.51.1 ст.51, абз.«б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року не відображено у формі 1-ДФ суму додаткового блага, наданого фізичній особі ОСОБА_3 за ознакою доходу « 126», а також несвоєчасно подано форму 1-ДФ за 4 квартал 2016 року;

6) п.3.1, п.7.39, п.7.41 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637 - відсутність платіжних документів, які підтверджують сплату підприємством готівкових коштів в розмірі 12794,31 грн.

На обґрунтування цих висновків, відповідач, зокрема, зазначив, що відповідно до договору оренди нерухомого майна від 28.12.2015 року №28/12/15-1, укладеного між ТОВ «Укрінстал Львів» (орендар) з фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 (орендодавець), отримано відшкодування за ремонт приміщення шляхом зменшеного нараховування орендної плати на 50% від суми орендної плати, передбаченої в договорі оренди. Враховуючи наведене, відповідач дійшов висновку, що ТОВ «Укрінстал Львів» отримано безоплатно послуги по оренді приміщення на вартість відшкодування ремонту того ж приміщення в сумі 278146,00 грн, що призвело до заниження задекларованих показників у рядку 01 податкової декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за 2016 рік в сумі 278146,00 грн. Крім того, встановлено завищення задекларованого позивачем в рядку 2180 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансовий результат показника всього в сумі 19726,00 грн.

Також, в ході проведення перевірки встановлено відображення ТОВ «Укрінстал Львів» в бухгалтерському та податковому обліку взаємовідносин з ТОВ «САХАРА». До перевірки представлено договір на виконання робіт №012501 від 25.01.2016 року та акти здачі-приймання робіт (надання послуг).

Однак дані акти, як вказано в акті перевірки, складені з порушенням вимог п.2.9 ст.9 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, що свідчить про дефектність вищевказаних первинних документів, а тому такі не можуть вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності.

За сукупністю зібраних матеріалів, перевіркою не підтвердилося завищення позивачем інших операційних витрат по взаємовідносинах із ТОВ «САХАРА» всього на загальну суму 71281,00 грн. Перевіркою встановлено документування зазначених операцій, їх відображення в податковому та бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсност.

Крім того, ТОВ «Укрінстал Львів» документовано господарські операції з ТОВ «Водна техніка», за результатами перевірки яких відповідач встановив, що позивачем завищено податковий кредит на загальну суму 2819,00 грн, в т.ч. по безпідставно віднесених до податкового кредиту за вересень 2016 року податкової накладної №58 від 30.09.2016 року на суму ПДВ 783,04 грн та за грудень 2016 року податкової накладної №7 від 02.12.2016 року на суму ПДВ 2036,34 грн, виписаних названим контагентом.

Також, як видно зі змісту акта перевірки, товариством за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року, згідно наданих до перевірки актів звірок ТОВ «Укрінстал Львів» та ПП «ОККО-бізнес контракт», проводилась заправка транспортних засобів у вихідні дні (субота, неділя), при тому, що згідно табелів обліку робочого часу працівники не працювали у вихідні дні, маршрутні листи на використання автотранспорту у зазначені дні відсутні.

Загальна вартість пального, яке використане працівниками в позаробочий час та отримане як додаткове благо у 2015 році, становить 10934,09 грн.

За результатами зібраної при проведенні податкової перевірки інформації відповідач дійшов висновку, що операції між ТОВ «Укрінстал Львів» та його контрагентами є безтоварними, що призвело до неправомірного формування показників бухгалтерського податкового обліку, а в підсумку до заниження податкових зобовязань перед бюджетом.

На підставі акта перевірки 24.01.2018 року №136/13-01-14-10/39201906, Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято податкові повідомлення-рішення відповідача:

- від 02.02.2018 року №, згідно якого збільшено суму грошового зобовязання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» у сумі 66611,25 грн (в т.ч.: за податковими зобовязаннями 53617,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 12994,25 грн);

- від 02.02.2018 року №, згідно якого збільшено суму грошового зобовязання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 54735,00 грн (в т.ч.: за податковими зобовязаннями 43788,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 10947,00 грн);

- від 02.02.2018 року №, згідно якого зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 63,00 грн;

- від 05.02.2018 року №, згідно якого визначено суму грошового зобовязання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, в сумі 5906,76 грн (в т.ч.: за податковими зобовязаннями 4725,41 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 1181,35 грн);

- від 05.02.2018 року №, згідно якого визначено суму грошового зобовязання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, в сумі 438,83 грн (в т.ч.: за податковими зобовязаннями 355,06 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 83,77 грн).

ТОВ «Укрінстал Львів» скористалось правом адміністративного оскарження, однак за наслідками такого, названі акти індивідуальної дії рішенням Державної фіскальної служби України від 12.04.2018 року залишено без змін.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що на переконання позивача визначений йому відповідачем розмір грошових зобовязань є надуманим і абсолютно безпідставним, оскільки не ґрунтується ані на первинних документах ТОВ «Укрінстал Львів», ані на документах його бухгалтерського обліку. Вважаючи у зв'язку із цим свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з метою їх захисту.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Дослідивши долучені до справи письмові докази суд встановив наступні обставини.

На спростування тверджень відповідача про отримання товариством безоплатно отриманих послуг по оренді приміщення у ФОП ОСОБА_2 позивач долучив:

1) договір №28/12/15-1 оренди нерухомого майна від 28.12.2015 року, згідно п.1.1. якого орендодавець (ФОП ОСОБА_2Я.) передає, а орендар (ТОВ «Укрінстал Львів») приймає в строкове платне користування (оренду) нерухоме майно торгово-офісне приміщення загальною площею 591,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Любінська,160-Б.

Відповідно до п.2.5 договору, підписанням даного договору орендодавець надає орендарю право, до підписання акту приймання-передачі майна, здійснювати власним коштом ремонт в орендованому приміщенні (монтаж, системи опалення, водопостачання та внутрішньої каналізації). При цьому вартість ремонтних робіт не повинна перевищувати 400000,00 грн та підлягає відшкодуванню орендодавцем за рахунок сплати орендарем орендної плати. Перелік та види ремонтних робіт, а також матеріалів та обладнання затверджується сторонами в додатку №1 до даного договору, який є його невідємною частиною.

Згідно п.3.3, орендна плата за користування орендованим майном становить 12,00 грн за 1 квадратний метр орендованої площі за один місяць оренди майна.

Відповідно до п.3.4, загальна сума цього договору за один місяць оренди майна, враховуючи площу та орендну плату за 1 квадратний метр орендованого майна, становить 71016,00 грн;

2) акт приймання-здачі орендованого майна згідно договору №28/12/15-1 оренди нерухомого майна від 28.12.2015 року;

3) платіжні доручення: №2486 від 11.04.2016 року (оплата за квітень 2016 року в сумі 35508,00 грн), №2659 від 06.05.2016 року (оплата за травень 2016 року в сумі 29590,00 грн), №2861 від 14.06.2016 року (оплата за червень 2016 року в сумі 35508,00 грн), №3044 від 11.07.2016 року (оплата за липень 2016 року в сумі 35508,00 грн), №3337 від 04.08.2016 року (оплата за серпень 2016 року в сумі 35508,00 грн), №3711 від 06.09.2016 року (оплата за вересень 2016 року в сумі 35508,00 грн), №4045 від 10.10.2016 року (оплата за жовтень 2016 року в сумі 35508,00 грн), №4334 від 09.11.2016 року (оплата за листопад 2016 року в сумі 35508,00 грн).

На підтвердження здійснення господарських операцій з ТОВ «САХАРА» позивач представив наступні документи:

1) договір на виконання робіт №012501 від 25.01.2016 року, згідно п.п.1-4 якого замовник (ТОВ «Укрінстал Львів») в порядку та на умовах, визначених цим договором, дає завдання виконавцеві (ТОВ «САХАРА») та зобовязується оплатити виконані роботи, а виконавець зобовязується виконати ремонтні роботи в офісному приміщенні замовника за адресою: м.Львів, вул.Любінська,160. Плата за виконання ремонтних робіт за цим договором складає 124521,76 грн, в т.ч. ПДВ 20753,60 грн. На підтвердження факту виконання виконавцем замовнику ремонтних робіт, відповідно за цим договором, складається відповідний акт в строк до 5-ти робочих днів після завершення робіт. Замовник сплачує виконавцеві передбачену п.2 цього договору суму шляхом безготівково розрахунку після підписання сторонами акту виконаних робіт;

2) кошторис виконання робіт з проведення ремонтних робіт обладнання паливної в офісному приміщенні за адресою: м.Львів, вул.Жовківська,28 на загальну суму 66705,86 грн;

3) кошторис виконання робіт з проведення ремонтних робіт та влаштування стелажів в офісному приміщенні за адресою: м.Львів, вул.Жовківська,28 на загальну суму 98000,00 грн;

4) кошторис виконання робіт з проведення ремонтних робіт в офісному приміщенні за адресою: м.Львів, вул.Любінська, 160 на загальну суму 124521,76грн;

5) додатки до кошторису №2 (на суму 24283,90 грн) та №3 (на суму 26638,74 грн);

6) графіки виконання робіт;

7) акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №166 від 12.10.2016 року на суму 124521,76 грн (в т.ч. ПДВ 20653,63 грн); №219 від 20.11.2015 року на суму 66705,86 грн (в т.ч. ПДВ 11117,64 грн); №20 від 01.02.2017 року на суму 98000,00 грн (в т.ч. ПДВ 16333,33 грн);

8) акт приймання-передачі устаткування до монтажу

На підтвердження правомірності списання на витрати пального, яке використовувалось працівниками позивача у вихідні дні (субота, неділя) долучено:

1) наказ №35-П від «Про введення в експлуатацію основного засобу», а саме автомобіля BMW 5 series F10 5;

2) накази №16-п від 03.11.2014 року ТА №13-П від 30.06.2017 року «Про затвердження актів внутрішнього регулювання ТОВ «Укрінстал Львів»;

3) подорожні листи службового легкового автомобіля OPEL INSIGNIA від 06.03.2015 року, 27.03.2015 року, 31.03.2015 року, 17.04.2015 року, 30.04.2015 року, 14.08.2015 року, 21.08.2015 року, 28.08.2015 року, 04.09.2015 року, 11.09.2015 року, 25.09.2015 року, 30.09.2015 року, 03.10.2015 року, 19-23.10.2015 року, 26-30.10.2015 року, 21-23.12.2015 року, 14-18.12.2015 року;

на атомобіль BMW 520 D: від 31.12.2015 року, 04-06.01.2016 року, 11-16.01.2016 року, 18-22.01.2016 року, 22-29.01.2016 року, 22-29.06.2016 року, 15-18.07.2016 року, 08-15.08.2016 року, 08-11.10.2016 року, 05-09.12.2016 року, 12-15.12.2016 року, 08-14.04.2017 року, 02-10.06.2017 року, , 12-16.06.2017 року,

на автомобіль BMW 5 series F10 5: від 18-22.09.2017 року та 25-29.09.2017 року;

4) акти списання товарів (бензину А-95 та дизельного палива) №№10, 11 від 31.03.2015 року, №№16, 17 від 30.04.2015 року, №№31, 32 від 31.08.2015 року, №№35, 36 від 30.09.2015 року, №№39, 40 від 31.10.2015 року, №46 від 31.12.2015 року, №№2, 3 від 31.01.2016 року, №№5, 6 від 29.02.2016 року, №№26, 27 від 31.07.2016 року, №№30, 31 від 31.08.2016 року, №№49, 50 від 31.12.2016 року, №№14, 15 від 30.04.2017 року, №№23, 26 від 30.06.2017року, №№36, 37 від 30.09.2017 року.

Даючи оцінку вказаним документам, суд враховує таке.

Щодо заниження задекларованих показників у рядку 01 податкової декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за 2016 рік в сумі 278146,00 грн та заниження задекларованого ТОВ «Укрінстал Львів» в рядку 2120 «Інші операційні доходи» Звіту про фінансовий результат показника всього за 2016 рік в сумі 278146,00 грн.

Як видно зі змісту акта перевірки від 24.01.2018 року, ТОВ «Укрінстал Львів» було отримано відшкодування за ремонт приміщення шляхом зменшеного нарахування орендної плати на 50% від суми, передбаченої в п.3.4 договору №28/12/15-1 оренди нерухомого майна від 28.12.2015 року, що становить 35508,00 грн. Вказане, як зазначено у ньому, є порушенням п.п.5, 10, 21 П(с)БО 1б «Дохід», затвердженого Наказом Міністерством фінансів України від 29.11.1999 року №290.

Втім, суд з такими твердженнями відповідача не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до підп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі ПК України), господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно підп.14.1.13 п.14.1 ст.14 ПК України, безоплатно надані товари, роботи, послуги: а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Під знижкою слід вважати тимчасове зниження ціни на товар/надані послуги.

Відповідно до підп.«а» 14.1.13 п.14.1 ст.14 ПК України, головною умовою є те, що при здійсненні господарських операцій не передбачається передача грошових коштів або інша компенсація товару чи їх повернення. Підпунктом «б» передбачається надання робіт/послуг без висування вимог щодо компенсації таких товарів (послуг). Підпунктом «в» передбачається здійснення господарських операцій за окремим договором, таким як відповідальне зберігання і при цьому такі товари обовязково повинні бути використані особою, якій передані дані товари.

При тимчасовому зменшені ціни все одно відбувається рух грошових коштів. Щодо розуміння поняття «розрахунки», то проаналізувавши норми Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року №2346-III, зокрема ст.1, можна прийти висновку, що будь-який розрахунок передбачає рух певної суми грошових коштів. Саме поняття «рух грошових коштів» міститься у наказі Міністерства фінансів України «Про затвердження національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» від 07.02.2013 року №73, згідно якого рух грошових коштів є надходження і вибуття грошей та їхніх еквівалентів. При цьому, до грошових коштів належать: готівка; кошти на рахунках у банках; депозити до запитання.

Загальною особливістю грошових розрахунків є передача грошової компенсації однією стороною на користь іншої сторони за здійснення певних дій. Тобто у відповідь на постачання товарів (робіт, послуг) відбувається рух грошових коштів та їх еквівалентів. А тому знижка (тимчасове зменшення ціни) не підпадає під розуміння безоплатно наданих послуг, адже відбувається рух грошових коштів, в т.ч. і зі скидкою, та їх еквівалентів на користь іншої сторони за здійснення певних дій, не зважаючи на умови отримання даної знижки. Тим більше, будь-яких претензій (вимог) щодо неналежного виконання умов договору оренди, в т.ч. умов отримання знижки орендарем, орендодавець не заявляв.

Крім того, суд не враховує посилання відповідача на порушення товариством п.п.5, 10, 21 П(с)БО 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерством фінансів України від 29.11.1999 року №290, оскільки у п.3 Положення чітко зазначено, що це Положення (стандарт) не поширюється на доходи, повязані з договорами оренди.

Тому, висновки контролюючого органу про заниження ТОВ «Укрінстал Львів» доходу за 2016 рік в сумі 278146,00 грн по безоплатно отриманих послугах по оренді приміщення, згідно договору №28/12/15-1 оренди нерухомого майна від 28.12.2015 року, укладеного з ФО-П ОСОБА_2 є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо завищення податкового кредиту на загальну суму 2819,00 грн, в т.ч. по віднесенихдо податкового кредиту за вересень 2016 року податковуої накладної №58 від 30.09.2016 року на суму ПДВ 783,04 грн та за грудень 2016 року податкової накладної №7 від 02.12.2016 року на суму ПДВ 2036,34 грн від контрагента ТОВ «Торговий дім «Водна техніка».

Суд встановив, що у періоді, що перевірявся, позивач мав взаємовідносини з ТОВ «Торговий дім «Водна техніка». В ході проведення перевірки посадовим особам ТОВ «Укрінстал Львів» вручено лист від 06.12.2017 року №1 «Про надання пояснення та їх документального підтвердження» щодо надання до перевірки оригіналів та копій підтверджуючих документів та пояснення з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства України по взаємовідносинах,серед іншого, з ТОВ «Торговий дім «Водна техніка» () за період з 05.05.2014 року по 30.09.2017 року.

Втім, жодних документів, в т.ч. податкових накладних, видаткових накладних та будь-яких інших документфі за період вересень 2016 року, грудень 2016 року, виписаних ТОВ «Торговий дім «Водна техніка» на адресу ТОВ «Укрінстал Львів», надано не було.

Не надано таких і під час судового розгляду даної справи.

До того ж, ні у позовній заяві, ні у додаткових писмьмових поясненнях, позивач жодним чином не заперечує факту вказаного порушення.

Крім цього, згідно даних ІС «Податковий блок» на ТОВ «Торговий дім «Водна техніка» свідоцтво ПДВ анульовано 28.07.2016 року, тобто до виписання спірних податкових накладних.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Отже, ТОВ «Укрінстал Львів» безпідставно віднесено до податкового кредиту за вересень 2016 року податкову накладну №58 від 30.09.2016 року на суму ПДВ 783,04 грн та за грудень 2016 року податкову накладну №7 від 02.12.2016 року на суму ПДВ 2036,34 грн від контрагента ТОВ «Торговий дім «Водна техніка», що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 2819,38 грн.

Щодо завищення задекларованого ТОВ «Укрінстал Львів» в рядку 2180 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансовий результат показника всього в сумі 19726,00 грн.

Згідно з п.7 П(с)БО 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерством фінансів України від 29.11.1999 року №290, визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; інші доходи.

Відповідно п.135.1 ст.135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу.

Згідно підп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

В ході проведення перевірки позивача встановлено відображення в бухгалтерському та податковому обліку взаємовідносин з ТОВ «САХАРА».

В матеріалах справи, серед іншого, містяться договір на виконання робіт 012501 від 25.01.2016 року та акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №219 від 20.11.2015 року, №166 від 12.10.2016 року та №20 від 01.02.2017 року.

Аналізуючи дані акти, суд враховує, що такі скріплені печаткою зі сторони виконавця ТОВ «САХАРА» та зі сторони замовника ТОВ «Укрінстал Львів», а також підписані з двох сторін: зі сторони виконавця директором ОСОБА_4, зі сторони замовника ТОВ «Укрінстал Львів» особою, яку не ідентифіковано (не зазначено прізвище, імя по батькові, чи ініціалів), що в свою чергу не дає змоги визначити, хто саме прийняв дану роботу.

Згідно акта здачі-приймання робіт (надання послуг) №219 від 20.11.2015 року неможливо встановити за якою адресою здійснювались роботи, надавались послуги. Так, на момент складання акта №219 від 20.11.2015 року (місце складання: м.Тернопіль) ТОВ «Укрінстал Львів» знаходилось за адресою вул.Жовківська,28 в м.Львові. Дане приміщення ТОВ «Укрінстал Львів» орендоване згідно договору найму (оренди) №2/5 від 01.06.2014 року в громадянина України ОСОБА_5. Однак, відповідно до п.8.2 договору №2/5 від 01.06.2014 року, здійснені наймачем поліпшення приміщення, які здійснені з письмового дозволу наймодавця та які можна відокремити від приміщення без заподіяння останньому шкоди, є власністю наймача. Здійснені наймачем покращення приміщення, які здійснені з письмового дозволу наймодавця і які не можна відокремити від приміщення без заподіяння йому шкоди, є власністю наймодавця.

Суд звертає увагу, що в договорі на виконання робіт №012501 від 25.01.2016 року та акті здачі-приймання робіт (надання послуг) №166 від 12.10.2016 зазначено, що ремонтні роботи проводились за адресою м.Львів, вул.Любінська,160, проте згідно договору найму (оренди) приміщення №28/12/15-1 від 28.12.2015 року з ФО-П ОСОБА_2, ТОВ «Укрінстал Львів» орендувало торгово-офісне приміщення, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Любінська,160-Б.

Згідно наданого ТОВ «Укрінстал Львів» акта здачі-приймання робіт (надання послуг) №20 від 01.02.2017 року ТОВ «САХАРА» ремонтні роботи виконувались у приміщенні за адресою: м.Львів, вул.Жовківська,28, однак у Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «САХАРА» зареєстровано податкову накладну №128 від 28.12.2016 року, в якій зазначено, що роботи виконувались у приміщенні за адресою: м.Тернопіль, вул.Жовківська,28.

Інших договорів на проведення ремонтних робіт у приміщенні за адресою м.Львів, вул.Жовківська,28 чи договорів на проведені роботи згідно актів здачі-приймання робіт (надання послуг), в т.ч. і додатків до них, позивачем не надано.

А долучені до матеріалів справи розрахунки коригування до податкових накладних ТОВ «САХАРА» №128 від 28.12.2016 року та №113 від 12.10.2016 року суд не приймає до уваги, адже такі коригування були проведені позивачем 27.04.2018 року та 12.10.2018 року відповідно.

Слід зазначити, що документальна планова виїзна перевірка, на підставі якої складено акт від 15.12.2017 року №2284/13-01-14-10/39201906, проводилася в період з 20.11.2017 року по 01.12.2017 року, а документальна планова виїзна перевірка, на підставі якої складено акт від 24.01.2018 року №136/13-01-14-10/39201906 у період з 11.01.2018 року по 17.01.2018 року.

Отже, до проведення перевірки, в період, охоплений перевіркою, та до прийняття спірних податкових повідомлень-рішень ніякі коригування позивачем не проводилися.

До всього, позивачем не надано і жодного документу, який би підтверджував ким саме здійснювалось приймання робіт як по кількості, так і по якості, що задокументовані як придбані у ТОВ «САХАРА», не вказано строки їх виконання, відсутні копії наказів на відрядження працівників ТОВ «САХАРА» з м.Тернопіль до м.Львова, в т.ч. із зазначенням на який термін. Також, не надано наказів на відрядження директора ТОВ «Укрінстал Львів» або уповноваженого представника до м.Тернопіль (для підписання складеного акту); відсутні акти на списання матеріалів, повязаних з наведеними в акті роботами.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені ст.44 ПК України. Так, за змістом п.44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.6 ст.44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-XIV).

Згідно зі ст.1 Закону №996-ХIV, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону №996-ХIV, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.9 цього ж Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків. Визначальною ж ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. За відсутності факту виконання робіт (надання послуг), відповідні суми не можуть враховуватись у податковому обліку, навіть за наявності формально складених первинних документів або сплати грошових коштів.

Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів не дозволяє формувати дані податкового обліку учасників відповідної операції.

З урахуванням вищевикладеного, не підтверджується реальність проведення господарських операцій ТОВ «Укрінстал Львів» з ТОВ «САХАРА». А тому, суд прихлдить висновку про підставність та обгрунтованість тверджень відповідача щодо документування зазначених операцій, їх відображення в податковому та бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності.

Щодо податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до підп.164.2.17 «г» п.164.2 ст.164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються в тому числі дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обовязково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом.

Згідно підп.168.1.1 п.168.1, ст.168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п.167.1 ст.167 ПК України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Згідно п.164.5 ст.164 ПК України, під час нарахування (надання) доходів у будь-якій не грошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з цим Кодексом, помножена на коефіцієнт, який обчислюється за такою формулою: К = 100 : (100- Сп), де К коефіцієнт; Сп ставка податку, встановлена для таких доходів на момент їх нарахування.

Коефіцієнт К у 2015 році становить 1,17647, у 2016-2017 роках 1,21951.

Відповідно до п.171.2 ст.171 ПК України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: а) податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні; б) платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов'язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

Обов'язки податкового агента щодо забезпечення виконання ним податкових обов'язків визначено п.176.2 ст.176 ПК України, а саме, серед іншого: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Суд встановив, що за період з 01.01.15 року по 30.09.2017 року відповідно до наданих до перевірки актів звірок ТОВ «Укрінстал Львів» та ПП «ОККО-бізнес контракт» заправка транспортних засобів на підприємстві, а саме автомобіля ВМW, який використовує керівник підприємства ОСОБА_3, проводилась у вихідні дні (субота, неділя), при тому, що згідно табелів обліку робочого часу працівники, а саме керівник підприємства ОСОБА_3 не працював у вихідні дні, маршрутні листи на використання вказаного транспортного засобу відсутні.

Матеріалами справи підтверджено, що загальна вартість пального, яке використане директором ОСОБА_3 в позаробочий час та отримане як додаткове благо у 2015 році становить 10934,09 грн (з урахуванням коефіцієнта 12863,63 грн), у 2016 році 8316,20 грн (з урахуванням коефіцієнта 10141,68 грн), у 2017 році 4420,62 грн (з урахуванням коефіцієнта 5390,98 грн).

Враховуючи наведене, суд приходить висновку про обґрунтованість доводів контролюючого органу щодо не утримання та не перерахування до бюджету ТОВ «Укрінстал Львів» сум податку на доходи фізичних осіб.

Окрім того, за правилами п.51.1 ст.51 ПК України, платники податків, в тому числі податкові агенти, зобовязані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

Як наслідок, позивачем порушено вимоги цього пункту, а саме за період з 01.01.2015 по 30.09.2017 років не відображено у формі 1-ДФ суми додаткового блага, наданого фізичній особі ОСОБА_3 за ознакою доходу « 126», а також несвоєчасно подано форму 1-ДФ за 4 квартал 2016 року (подано 15.02.2017 року).

Щодо завищення інших витрат операційної діяльності за період 2015, 2016 роки, девять місяців 2017 року в сумі 19725,77 грн від списаного на витрати пального, яке використано працівниками в позаробочий час та отримано як додаткове благо.

Як вже зазначалось вище, заправка транспортних засобів на підприємстві проводилась у вихідні дні (субота, неділя).

Суд встановив, що вказане придбане паливо вартістю 23670,91 грн списано на витрати, в бухгалтерському обліку відображено проведенням Дт 92,93 Кт631 та відображено в рядку 2180 Звіту про фінансові результати, а саме: за 2015 рік в сумі 9111,75 грн, за 2016 рік 6930,17 грн, за девять місяців 2017 року 3683,85 грн.

Відповідно до вимог п.п.5, 6, підп.9.4 п.9 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Міністерством фінансів України №318 від 31.12.1999 року, витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: інші зменшення активів або збільшення зобов'язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту).

Аналізуючи вказані приписи та встановлені судом обставини, слідує висновок, що ТОВ «Укрінстал Львів» завищено інші витрати операційної діяльності в сумі 19725,77 грн, у т.ч.: за 2015 рік в сумі 9111,75 грн, за 2016 рік 6930,17 грн, за девять місяців 2017 року 3683,85 грн, що призвело до заниження фінансового результату показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування прибуток або збиток, визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» в сумі 19726,00 грн.

Щодо заниження податкового зобовязання від придбаного палива у вихідні дні, яке використане працівниками в позаробочий час, на загальну суму 3945,00 грн, в т.ч. за вересень 2017 року в сумі 63,00 грн.

Відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України, платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

З метою застосування цього пункту податкові зобов'язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Суд встановив, що ПДВ з вартості придбаного палива у вихідні дні на суму 23670,91 грн включено до податкового кредиту по ПДВ на загальну суму 3945,15 грн, в т.ч. за вересень 2017 року в сумі 63,00 грн. Вказане, з урахуванням встановлених судом обставин, про які зазначено вище, свідчить про порушення позивачем вимог п.198.5 ст.198 ПК України та заниження податкових зобовязань по ПДВ.

Щодо військового збору.

ТОВ «Укрінстал Львів», відповідно до п.161 підрозділу 10 Розділу XX ПК України, з 01.08.2014 року є платником військового збору.

Так, згідно вимог цього пункту, платниками військового збору є установи, визначені пунктом 162.1статті 162 цього Кодексу.

Обєктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від обєкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Платники збору зобовязані забезпечувати виконання податкових зобовязань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.162.1 ст.162 ПК України, платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Згідно підп.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Таким чином, беручи до уваги обєкт оподаткування загальну вартість пального, яке використане керівником ОСОБА_3 в позаробочий час та отримане як додаткове благо, сума військового збору, не утриманого та не перерахованого до бюджету, у 2015 році становить 164,01 грн, у 2016 році 124,74 грн, у 2017 році 66,31 грн.

За правилами ч.2 ст.74 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

В силу вимог ч.1, п.2 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Суд враховує, що наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення субєкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд приходить висновку про правомірність винесення відповідачем оскаржуваних податкового повідомлення-рішення від 02.02.2018 року № в частині збільшення суми грошового зобовязання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» у сумі 4028,75 грн (в т.ч.: за податковими зобовязаннями 3551,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 477,25 грн) та податкових повідомлень-рішень від 02.02.2018 року №, № та від 05.02.2018 року №, №. Тому позов у цій частині до задоволення не підлягає. В частині ж збільшення грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» у сумі 62582,50 грн (у тому числі: за основним платежем 50066,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 12516,50 грн) податкове повідомлення-рішення від 02.02.2018 року № не відповідає критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у цій частині прийнято необґрунтовано та без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Виходячи з положень п.2 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, підп.15 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 02.02.2018 року № в частині збільшення суми грошового зобовязання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» у сумі 62582,50 грн (в т.ч.: за податковими зобовязаннями 50066,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 12516,50 грн).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінстал Львів» (місцезнаходження: вул.Жовківська, 28, м.Львів, 79019; ) судовий збір в сумі 938 (девятсот тридцять вісім) гривень 73 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду буде складено до 10.12.2018 року.

Суддя Ланкевич А.З.

Оригінал повного тексту судового рішення складено в одному примірнику 10.12.2018 року.