Справа № 814/402/17
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/402/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Князєв В.С.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Димерлія О.О.,

- Єщенка О.В.,

за участю: секретар судового засідання - Ніцевич О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду, яке прийнято 24 липня 2017 року у складі суду судді: Князєва В.С. в місті Миколаїв по справі за адміністративним позовом Держархбудінспекції в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: Миколаївської міської ради, ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Держархбудінспекція в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області звернулася до адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованої будівлі приблизними розмірами 3,2х6 м, висотою біля 2,7 м., у дворі загального користування по вул. Адміральська 1, корпус 2, навпроти входу в квартиру АДРЕСА_1.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 липня 2017 року позов Держархбудінспекції в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області був задоволений. Зобов'язано ОСОБА_2 знести самочинно збудовану будівлю приблизними розмірами 3,2Ч6 м, висотою біля 2,7 м, у дворі загального користування по АДРЕСА_2 корпус 2, навпроти входу в квартиру АДРЕСА_2. Витрати із проведення робіт зі знесення покласти на ОСОБА_2

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені заявлених вимог.

В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано всі обставини, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення. Апелянт звертає увагу, що є власником є власником квартири №5, що розташована в місті Миколаєві, АДРЕСА_2, корп..2 на підставі договору дарування від 02.02.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом нотаріального округу Полонкою Ю.С. та зареєстровано в реєстрі за №62. У відповідності до п. 1.2 Договору квартира, яка була подарована, має наступні характеристики: загальна площа 53,1 кв. м., житлова площа 37,2 кв.м., кількість кімнат три, що в свою чергу підтверджується наявним у мене технічним паспортом на квартиру №5 в житловому будинку АДРЕСА_2. Слід зазначити, що технічний паспорт було виготовлено 23.02.2015 року, тобто вже після проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Жодний самочинно збудованих нових об'єктів, зафіксовано в ньому не було (копія технічного паспорту додається), житлова площа зменшена на 4,5 кв. м.; загальна площа зменшена на 2,2 кв.м. за рахунок перепланування. Таким чином, квартира №5 - трикімнатна, житлова площа32,7 кв.м., загальна площа 50,9 кв.м., гараж літ Ш (2014 р.), площа забудови 21,1 кв.м. переобладнаний з сараїв, (довідка щодо проведення технічної інвентаризації від 23.03.2015 року). Апелянт також зазначила, що проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Управлінням ДАБІ у Миколаївської області, проводилося без присутності ОСОБА_2, вона не мала можливості ознайомитися з матеріалами, які слугували підставою проведення перевірки, надати свої пояснення щодо ходу проведення перевірки, подати докази які б спростовували висновки інспектора та оскаржувати постанову щодо притягнення до адміністративної відповідальності, а також не мала можливості надати документи які б підтверджували право власності на майно, яке є предметом розгляду. Все це й призвело про ухвалення незаконного, необґрунтованого та передчасного рішення.

Відзив (заперечення) на апеляційну скаргу позивачем не надано.

До суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу третьої особи по справі - ОСОБА_3, в якій третя особа просила залишити постанову суду першої інстанції без змін, у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечень ОСОБА_3 зазначено, що зведена без будь-якого проектування, впритул до його оселі, споруда не відповідає не лише нормам Закону, але псує естетику та благоустрій міського подвір'я.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 23.05.2014 позивачем проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_2 на об'єкті будівництва будівлі навпроти АДРЕСА_3, про що складено Акт перевірки (а.с. 16-17).

Підставою для проведення вказаної перевірки слугувало звернення ОСОБА_3 щодо самочинного будівництва навпроти його АДРЕСА_3.

У зв'язку з виявленими правопорушеннями 23.05.2014 р. за адресою ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено Припис №151, яким вимагалось зупинити виконання будівельних робіт з будівництва будівлі навпроти АДРЕСА_4, термін-негайно; оформити документи що надають право виконувати будівельні роботи робіт з будівництва будівлі навпроти квартири АДРЕСА_5 відповідно до вимог містобудівного законодавства.

29.05.2014 р. постановою №124 по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за встановлені правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 96 КУпАП, шляхом накладення штрафу в розмірі 6800,00 грн. (а.с. 20).

10.08.2016 Управлінням проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_2, про що складено Акт перевірки (а.с. 26).

На підставі Акту перевірки від 10.08.2016 р. стосовно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено Припис №266, яким вимагалось усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом оформлення документів, що надають право виконувати будівельні роботи з будівництва будівлі навпроти АДРЕСА_6 відповідно до вимог містобудівного законодавства у термін 09.09.2016 р.. У разі невиконання п. 1 Припису усунути порушення вимог законодавства шляхом добровільного знесення самочинно збудованої будівлі навпроти АДРЕСА_3.

Припис №266 від 10.08.2016 р. ОСОБА_2 не виконаний, збудований об'єкт навпроти АДРЕСА_3 не знесений. Документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою під самочинною забудовою за адресою: вул. Адміральська, 1, корпус 2, навпроти входу в АДРЕСА_7, відповідач не надала.

Оскільки ОСОБА_2 вимоги приписів не виконала, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що невиконання приписів ДАБІ відповідачем є підставою для зобов'язання знести об'єкт самочинного будівництва.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Також, вказаною статтею Закону визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 цього ж Закону - прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

У відповідності до п. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», припис - це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень вимог законодавства.

Відповідно до частини першої ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Разом з цим, відповідно до частин четвертої, сьомої статті 376 ЦК України якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливою або особа, яка здійснила будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила будівництво.

Отже, відповідно до вимог частини сьомої статті 376 ЦК України, для задоволення позову у цій справі необхідно наявність таких фактів як неможливість перебудови об'єкту, або відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови, чого у цій справі не встановлено.

Крім того, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов'язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Проте, рішення суду щодо проведення перебудови відсутнє.

Колегія суддів звертає увагу на те, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

При цьому судова колегія враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 17 липня 2018 року (справа №820/3183/16).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, та встановлено під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.10.2015 року за індексним номером 25179445, номер запису про право власності 11545718 було оформлено право власності на об'єкт нерухомого майна, до опису якого зокрема входить трикімнатна квартира та гараж - літ. Ш (а.с. 104). Разом з тим, позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_2, проводилась без її присутності, вона не мала можливості ознайомитися з матеріалами, які слугували підставою проведення перевірки, надати свої пояснення щодо ходу проведення перевірки, подати докази які б спростовували висновки інспектора та оскаржувати постанову щодо притягнення до адміністративної відповідальності, а також не мала можливості надати документи які б підтверджували право власності на майно, яке є предметом розгляду.

Отже, судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, а також неправильно застосовано норми матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 317, 321, 322, 325 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 липня 2017 року - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 липня 2017 року по справі за адміністративним позовом Держархбудінспекції в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: Миколаївської міської ради, ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії скасувати, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко