Справа № 804/4641/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 804/4641/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року (головуючий суддя - Чорна В.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - Відповідач), в якому просив

- визнати противоправним та скасувати рішення комісії з питань призначення та перерахунку пенсії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду в м. Дніпро Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 31.10.2017 р. щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- визнати та затвердити загальний трудовий стаж позивача в розмірі 36 років та 5 місяців, а загальний страховий стаж - 34 роки 11 місяців та 4 дні (на день звернення до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі Головного управління Пенсійного фонду Україна в Дніпропетровській області 22.12.2016 р.);

- зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі Головного управління Пенсійного фонду Україна в Дніпропетровській області визнати частину трудового стажу позивача спеціальним та достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах в розмірі 16 років 9 місяців 25 днів;

- зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Дніпро Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з моменту звернення.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначив про те, що на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 р. Комісія з питань призначення та перерахунку пенсії повторно розглянула заяву позивача від 22.12.2016 р. та надані до неї документи для призначення пільгової пенсії за віком за Списком № 2, та дійшла висновку, що визначити кількість стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, неможливо. З таким висновком позивач не погоджується та зазначає, що він має загальний трудовий стаж в розмірі 36 років 5 місяців, в тому числі пільговий стаж у розмірі 16 років 9 місяців 25 днів, що підтверджується записами в його трудовій книжці. Посилаючись на викладені обставини, просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року у справі №804/4641/18 в задоволенні адміністративного ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено (а.с. 118-121).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем не надано на розгляд Комісії з питань призначення та перерахунку пенсії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду в м. Дніпрі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документи, які підтверджували б право ОСОБА_1 на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, що за відсутності у трудовій книжці останнього записів про роботу на посадах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а також підтвердження зайнятості на цих роботах повний робочий день, унеможливлює призначення зазначеної пенсії.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його

в апеляційному порядку (а.с. 126-127).

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги

у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що належним підтвердженням наявності у ОСОБА_1 трудового стажу для призначення пільгової пенсії є трудова книжка, згідно якої загальний трудовий стаж становить 36 років та 5 місяців, а загальний страховий стаж - 34 роки 11 місяців та 4 дні. Крім того, зазначено те, що не проведення атестації робочих місць, у визначені законодавством строки, не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальних захист, зокрема на пенсію за віком на пільгових умовах.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване.

Відповідач, який був належним чином сповіщений про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, при цьому подав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

За таких обставин, з урахуванням думки Позивача, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представника Відповідача.

В судовому засіданні Позивач вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції - скасувати.

Заслухавши пояснення Позивача, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що підстави для скасування судового рішення відсутні, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 22.12.2016 року звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Відповідно до витягу з протоколу засідання Комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням та перерахунком пенсій № 36 від 30.12.2016 р., пенсійний орган відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки ним не надана довідка про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с. 46-50).

Позивач не погодився з таким рішенням пенсійного органу та оскаржив його в порядку адміністративного судочинства до Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2017 року у справі № 206/478/17 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено, визнано неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі щодо відмови ОСОБА_1.в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, та зобов'язано Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі здійснити нарахування та виплату на користь позивача державної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (а.с. 51-53).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 р. постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2017 року у справі № 206/478/17 скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі № 36 від 30.12.2016 р. та зобов'язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 22.12.2016 р. з прийняттям вмотивованого рішення (а.с. 54-55).

На виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 р., Комісія повторно розглянула заяву від 22.12.2016 р. ОСОБА_1 та надані ним документи для призначення пільгової пенсії за віком за Списком № 2, відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «б» ст. 13 Закону «Про пенсійне забезпечення», та дійшла висновку, що визначити кількість стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах неможливо, тому що позивачем не виконано вимоги ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», «Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці і соціальної політики № 383 від 18.11.2005 р., постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 р., у зв'язку з чим в призначенні пільгової пенсії за віком за Списком №2 ОСОБА_1 було відмовлено (а.с. 105-109).

Визнання протиправним та скасування рішення Відповідача від 31.10.2017 р. щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є предметом спору у даній справі.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано нормами Закону України №1058-IV від 09.07.2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; Закону України №1788-XII від 05.11.1991 року «Про пенсійне забезпечення»; Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; Наказу Міністерства праці і соціальної політики №383 від 18.11.2005 року «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»; Постанови Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992 року «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці».

Надаючи оцінку діям суб'єкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом абз. 2 п. 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», положення Закону «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до положень п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці,- за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Під повним робочим днем, відповідно до п. 2 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці і соціальної політики № 383 від 18.11.2005 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 01.12.2005 р. за № 1451/11731, слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

Відповідно до п. 3 та п. 4 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Згідно з п. 10 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці і соціальної політики № 383від 18.11.2005 р., для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно надати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці, у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Постанови Кабінету Міністрів України № 637 під 12.08.1993 р. «Про порядок підтвердження трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

Згідно пунктів 4.1 та 4.5 Порядку №383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене результатами атестації.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання Постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41.

Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому проводиться атестація; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

З наведених норм слідує, що обов'язок проведення атестації робочих місць виник після 21 серпня 1992 року та його проведення покладено на керівників підприємств.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що для обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, Позивачем надано лише трудову книжку (без надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, де працювала особа), та не зазначено, яку саме частину трудового стажу, зокрема, які конкретно періоди роботи, на якому підприємстві та за якими посадами належить рахувати роботою із шкідливими і важкими умовами праці на пільгових умовах, та чим підтверджено роботу на таких посадах повний робочий день.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до записів у трудовій книжці, ОСОБА_1 працював:

- у період з 06.07.1983 по 24.08.1984 у Ремонтно-будівельному управлінні № 65 на посаді монтажника стальних та залізобетонних конструкцій, електрозварювальником;

- у період з 12.11.1986 по 14.08.1987 на Дніпропетровському заводі металургійного обладнання формувальником, вибивальником гарячого лиття;

- у період з 09.07.1990 по 19.10.1994 у Будівельному управлінні «Промбуд» тресту «Дніпровськпромбуд» виконробом;

- у період з 14.09.1998 по 21.05.2004 у ТОВ «Світязь» виконавцем робіт;

- у період з 21.10.1994 по 02.01.1995 у СП «Гермес- Герман і Хілл» виконробом;

- у період з 03.01.1995 по 05.05.1997 у ТОВ «Гермес і Ко» виконавцем робіт;

- у період з 06.05.1997 по 15.12.1997 у Виробничій фірмі «Фенікс» виконавцем робіт;

- у період з 05.01.1998 по 10.09.1998 у Виробничому кооперативі «Каскад» виконавцем робіт;

- у період 3 17,08.2004 по 30.09.2005 у Будівельній компанії «Паритет» на посаді головного інженера;

- у період з 03.10.2005 по 30.04.2013 у ТОВ фірма «Астел» водієм автомобіля, техніком по ремонту та експлуатації устаткування, фахівцем;

- з 18.09.2013 у ТОВ «Бізнес Сіті Менеджмент» прибиральником службових приміщень (а.с. 13-26).

З огляду на зазначене, відповідно до записів трудової книжки Позивача неможливо визначити характер виконуваної ним роботи, зайнятість на роботах із шкідливими і важкими умовами праці протягом повного робочого дня, як вимагають положення п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпеченім», а також наявність на вищезазначених підприємствах виробництв, які входять до переліків, затверджених Списками № 1 та № 2.

Крім того, відповідно до матеріалів справи встановлено те, що Індустріальним відділом з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій направлено запити щодо підтвердження пільгового стажу роботи ОСОБА_1, а саме: ДП ремонтно-будівельне управління № 65 за період роботи з 06.07.1983 по 24.08.1984 (вих. № 153/03/21 від 30.01.2017); ТОВ виробничо-комерційна фірма «Гермес і Ко» за період роботи з 21.10.1994 по 05.05.1997 (вих. № 154/03/21 від 30.01.2017); Виробничий кооператив «Каскад» за період роботи з 05.01.1998 по 10.09.1998 (вих. № 155/03/21 від 30.01.2017); ТОВ «Світязь» за період роботи з 14.09.1998 по 21.05.2004 (вих. №156/03/21 від 30.01.2017); Архівне управління Дніпропетровської міської ради за період роботи з 09.07.1990 по 19.10.1994 (вих. № 158/03/21 від 30.01.2017); ТОВ «Юридично-архівне бюро «Легіс» за період роботи з 09.07.1990 по 19.10.1994 (вих. № 159/03/21 від 30.01.2017); Державний архів Дніпропетровської області за період роботи з 09.07.1990 по 19.10.1994 у Будівельному управлінні «Промбуд» тресту «Дніпровськпромбуд» (вих. № 160/03/21 від 30.01.2017), та отримано відповіді Державного архіву Дніпропетровської області від 08.02.2017 № Ф-4-2017, Архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпропетровської міської ради від 29.03.2017 № 03-48/154 про неможливість надання інформації через відсутність на зберіганні запитуваних документів.

Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог колегія суддів бере до уваги й те, що для зарахування до пільгового стажу періодів роботи на відповідних посадах після 21.08.1992 року Позивачем не надано документів, підтверджуючих результати проведення атестації робочих місць, як передбачено п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядком застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці і соціальної політики № 383 від 18.11.2005 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову в задоволенні адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 07 вересня 2018 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги заявника спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року у справі №804/4641/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 11 грудня 2018 р.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова