Справа № 1940/1939/18
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1940/1939/18

04 грудня 2018 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

за участю:

секретаря судового засідання Канюка Н.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременецького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про зобов'язати Кременецький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_2 №49 від 15.07.1966 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до адміністративного суду з позовом до Кременецького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (далі - відповідач) в якому просила суд зобов'язати Кременецький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 №49 від 15 липня 1966 року, складеного Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області, а саме, в графі національність батька дитини змінити з "українець" на "поляк".

Позовні вимоги вмотивовані тим, що батько позивачки за національним походженням є поляком, що підтверджується відповідними документами. Саме тому, позивач звернулась до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про народження №49 від 15 липня 1966 року, проте відповідачем було відмовлено у внесенні відповідних змін у зв'язку із тим, що зміна національності громадян в актових записах цивільного стану не належить до компетенції відділів державної реєстрації цивільного стану.

Ухвалою суду від 22.10.2018 відкрито провадження у справі за цим позовом, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 21 листопада 2018 року.

Ухвалою суду від 21 листопада 2018 року розгляд справи відкладено до 04 грудня 2018 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, з підстав, що викладені у позовній заяві та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Додатково повідомила, що дотримується польських традицій та вважає себе за національністю полячкою.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав заперечення на позовну заяву 15.11.2018 в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначив, що зміна національності особи в актових записах цивільного стану не належить до компетенції відділів державної реєстрації актів цивільного стану. Також просили розгляд справи проводити за відсутності їхнього представника.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали, що містяться у справі, встановив наступне.

Суд встановив, що ОСОБА_1 (до державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_2) ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Почаїв, Кременецького району, Тернопільської області в батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.8).

Позивач зазначає, що її батько є поляком, був хрещений в костелі, дотримується польських звичаїв і традиції. На підтвердження даного факту, остання надала суду копію свідоцтва про народження і хрещення ОСОБА_4.

Однак, в актовому записі про народження позивача допущено помилку, оскільки у в графі "національність батька дитини" вказано "українець" замість "поляк".

З метою відновлення етнічного походження свого роду ОСОБА_1 звернулась до Кременецького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області із заявою про внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_2 №49 від 15 липня 1966 року, складеного Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області, а саме, в графі національність батька дитини змінити з "українець" на "поляк".

За результатами розгляду даної заяви відповідач листом від 01.08.2018 №779/14-01-09.7 відмовив у внесенні змін у актовий запис про народження, у зв'язку з тим, що зміна національності громадян в актових записах цивільного стану не належить до компетенції відділів державної реєстрації цивільного стану. Окрім того, зазначено, що національна належність особи є актом особистого самовизначення і жодним чином не впливає на її публічно-правові відносини з державою (а.с.7).

Вважаючи таку відмову формальною та протиправною позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.

Спірні правовідносини регулюються нормами Законів України Про національні меншини в Україні", "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, з наступними змінами та доповненнями (далі - Правила).

Статтею 3 Закону України "Про національні меншини в Україні" визначено, що до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до ст. 4 Закону "Про національні меншини в Україні" відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов'язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України.

Згідно ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України.

Згідно з приписами ч.2 ст.300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" гарантовано право громадян України на вільний вибір та відновлення національності.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року "Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів.

З матеріалів справи встановлено, що батько позивачки - ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та був хрещений в місті Седлце 30 серпня 1942 року. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження і хрещення 1942 №381.20 (а.с.10-11).

У відповідності до положень нині діючого Сімейного кодексу України так і Кодексу про шлюб та сім'ю (втрата чинності від 27.07.2010) національність дитини визначається національністю її батьків. З врахуванням даного положення позивачка також за національністю є полькою.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон) відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять держави) реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання.

Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану (які діють при Головних територіальних управліннях юстиції в областях) (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

З аналізу вищенаведених норм, суд робить висновок про те, що за наслідками розгляду заяви про внесення змін, доповнень чи виправлень до актового запису відповідний орган ДРАЦС складає висновок про внесення таких змін або висновок про відмову у внесенні змін.

Всупереч вищенаведеному, відповідач не склав відповідний висновок, а обмежився відпискою (роз'ясненням).

Щодо покликань відповідача викладених у листі, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідач відмовляючи у внесенні змін в актовий запис про народження покликається на те, що Указ Президента України "Про порядок зміни громадянина України національності" втратив чинність та на те, що зміна національності особи в актових записах цивільного стану не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проте, суд зазначає, що питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України "Про порядок зміни громадянами України національності" від 31.12.91 р. № 24, відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27.01.99 р. № 70/99.

На даний час діюче законодавство України не містить вимог про внесення в паспорт громадянина України, у свідоцтво про народження, у свідоцтво про шлюб чи в інші документи відомостей про національність.

Проте, відповідно до ст. 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно зі ст. 300 Цивільного кодексу України особа має право на індивідуальність, до якої відноситься і право визначати свою національність. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Відповідач відмовляючи у внесенні змін в актовий запис про народження позивачки покликається на те, що національна належність особи, таким чином, є актом особистого самовизначення особи і жодним чином не впливає на її публічно-правові відносини з державою. Крім того, відповідач посилаючись на правову позицію висловлену в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв'язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану" №12 від 29.09.2016 зазначає, що фіксація факту національності особи у документі, що посвідчує особу, чи в актових записах громадянського стану створює перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки ставить таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу.

Разом з тим, за висновками, які містяться в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв'язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану" №12 від 29.09.2016, непідсудність адміністративним судам справ, пов'язаних із встановленням (зміною) національності особи, не виключає врахування при розгляді справ щодо спорів, пов'язаних з відмовою органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, аргументів, пов'язаних з національними традиціями позивача, національна належність якого, заявлена ним, не оспорюється.

Таким чином, відмова відповідача щодо внесення змін до актового запису про народження позивачки є необґрунтованою, немотивованою та безпідставною.

Вказана відмова порушує права позивача на вільне обрання та відновлення своєї національності.

За приписами п.п. 1.7 та 1.16 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Пунктом 2.16. Правил передбачено, що зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду (п. 2.16.7. Правил)

Відповідно до п. 2.22 Правил після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається або надсилається для вручення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його проживання свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. На свідоцтві проставляється штамп "Повторно". Свідоцтво про державну реєстрацію, подане заявником для внесення змін, анулюється та знищується у встановленому порядку.

Пунктом 2.16.7. Правил передбачено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі вищенаведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов зодовольнити.

Зобов'язати Кременецький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Козубського, 4, м. Кременець, Кременецький район, Тернопільська область, 47000) внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_2 №49 від 15.07.1966 року, складеного Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області, а саме в графі національність батька дитини змінити з "українець" на "поляк".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.