Справа № 0940/1943/18
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2018 р. справа № 0940/1943/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лучко О.О., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

19.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій щодо відмови перевести позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та зобов'язання перевести позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", з моменту звернення із відповідною заявою.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу з 01.02.2016 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж складає 42 роки. У період з 05.07.1994 по 03.12.2015 позивач працював на посаді голови Тулуківської сільської ради Снятинського району, а згодом - на посаді сільського голови. У вересні 2018 року позивач звернувся до Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Листом №136/к-15 від 02.10.2018 відповідач відмовив ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв'язку з тим, що відсутні правові підстави для врахування в стаж державної служби періоду роботи позивача з 04.07.1994 по 03.12.2015. Позивач вважає таку відмову протиправною та безпідставною, з приводу чого і звернувся з позовом до суду.

12.11.2018 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 30.11.2018. Проти заявлених позовних вимог відповідач заперечив з підстав, наведених у відзиві (а.с.40-46). Суду пояснив, що 24.09.2018 позивач звернувся до Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з заявою щодо переведення його з пенсії за віком за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», оскільки вважав, що він має право на перехід з одного виду пенсії на інший за наявності необхідних 20 років стажу державної служби. Відповідач не погодився з таким твердженням позивача та зазначив, що розділом ХI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII передбачено право на пенсію відповідно до раніше діючого закону про державну службу особам, які станом на 01 травня 2016 року обіймали посади державної служби та мають не менше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та особи, які на 01 травня 2016 року мають не менше 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Відповідно до положення Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII посада сільського голови є виборною посадою органу місцевого самоврядування, а не посадою державної служби. Оскільки за посадою сільського голови, позивачу встановлено ранг посадової особи органів місцевого самоврядування, а не державного службовця, то вказаний період не зараховується йому до стажу, що дає право на отримання пенсії державного службовця. Відтак, ОСОБА_1 правомірно відмовлено у задоволенні заяви про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". В задоволенні позову просив відмовити.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст.263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши та оцінивши подані докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з лютого 2016 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_2 та протоколом про призначення пенсії (а.с.10, 52).

У період з 05.07.1994 по 15.04.2006 позивач був обраний та працював головою Тулуківської сільської ради Снятинського району, з 16.04.2006 по 03.12.2015 - сільським головою Тулуківської сільської ради Снятинського району. Наведене підтверджується записами №16-№28 у трудовій книжці позивача за НОМЕР_3 (а.с.11-15).

03.02.2016 ОСОБА_1 звернувся у Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з заявою про призначення пенсії за віком (а.с.55). Пенсія позивачу призначена з 01.02.2016 із врахуванням загального стажу 41 рік 11 місяців та 15 днів, про що свідчить розпорядження про призначення пенсії №140431 від 09.02.2016 (а.с.52) та розрахунок стажу за пенсійною справою №140431 (а.с.53).

Стаж роботи позивача в органах місцевого самоврядування відповідно до розрахунку стаж позивача складає 21 рік 5 місяців 24 дні, тобто понад 20 років (а.с.54).

24.09.2018 ОСОБА_1 звернувся до Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з заявою про прийняття документів для переходу з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» (а.с.49).

02.10.2018 відповідач листом №136/К-15 від 02.10.2018 відмовив ОСОБА_1 у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки періоди роботи позивача на виборних посадах голови сільської ради та сільського голови сільської ради не відносяться до стажу державної служби, перелік яких визначений Законом №889. (а.с.8-9, 50-51).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні вказаного спору суд виходив з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).

Приписами ч.3 ст.46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07 червня 2001 року №2493-III (далі - Закон №2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

В ст.2 Закону №2493-III визначено поняття посадової особи місцевого самоврядування, зокрема, посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Так, посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України (ст.3 Закону № 2493-III).

Відповідно до ч.7 ст.21 Закону № 2493-III пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Згідно із ч.10 ст.21 Закону № 2493-III посадовим особам місцевого самоврядування, які працювали на виборних посадах в органах місцевого самоврядування 8 років і більше, або протягом повних двох і більше скликань, починаючи зі скликання 1990 року, за винятком припинення повноважень з причин, визначених статтею 78, пунктами 2, 3, 4 частини першої, частиною другою статті 79 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пунктами 1, 2, 6 частини першої і пунктом 1 частини другої статті 5 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", за наявності страхового стажу необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається пенсія відповідно до цього Закону незалежно від того, де вони працювали перед призначенням пенсії. У цих випадках пенсія обчислюється у порядку, передбаченому для державних службовців, із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, за останньою займаною виборною посадою на день призначення пенсії.

Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється Законом України «Про державну службу» в редакції Закону від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон № 3723 - ХІІ).

Водночас, з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII. Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 90 та пунктом 10-12 Прикінцевих положень цього Закону.

Так, відповідно до п.10-12 Прикінцевих положень Закон України «Про державну службу» в редакції від 10 грудня 2015 року № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (в редакції від 16 грудня 1993 року № 3723-XII) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 19 грудня 1993 року № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

В п.4 ч.2 ст.46 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII) визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Отже, відповідно п.4 ч.2 ст.46 Закону № 889-VIII час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», входить до стажу державної служби.

Відповідно до п.6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 25 березня 2016 року, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу».

Відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою КМ України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок №283).

Відповідно до п. 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується (служба), зокрема, робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених ст.14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування, - сільським головою.

Як встановлено судом, у період з 05.07.1994 по 03.12.2015 ОСОБА_1 працював на виборних посадах головою Тулуківської сільської ради Снятинського району, в тому числі з 16.04.2016 - сільським головою Тулуківської сільської ради Снятинського району, що становить 21 рік 5 місяців 24 дні стажу позивача, тобто понад 20 років. Наведене підтверджується записами №16-№28 трудової книжки позивача НОМЕР_3 та розрахунком стажу (а.с.11-15, 54).

01.02.2016 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003. На момент виходу на пенсію, ОСОБА_1 досяг 60 років та мав загальний страховий стаж 41 рік 11 місяців 15 днів (а.с.54).

24.09.2018 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про переведення на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу». На момент звернення з такою заявою до Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області позивач досяг 62 років та мав необхідний стаж державної служби (а.с.49, 54).

Відтак, на переконання суду, період роботи ОСОБА_1 на посаді голови Тулуківської сільської ради Снятинського району та сільського голови Тулуківської сільської ради Снятинського району зараховується до стажу державної служби.

За наведених обставин, суд погоджується з доводами позивача, про те, що наявні всі необхідні підстави для переведення позивача на пенсію державного службовця, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стосовно розподілу судових витрат, то відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. А тому підлягає стягненню на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань сума сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 2, 6-14, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року .

Зобов'язати Коломийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року з часу звернення з заявою від 24.09.2018.

Стягнути з Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області за рахунок бюджетних асигнувань даного суб'єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 (номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1 78340);

Коломийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (, вул.Валова, 47а, м.Коломия, м.Івано-Франківськ, 78200).

Суддя Лучко О.О.