Справа № 420/5252/18
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5252/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду - Потоцька Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АБСОЛ ТРЕЙД» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «АБСОЛ ТРЕЙД» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, що оформлене листом від 06.08.2018 вихідний № 947/10/15- 53-08-04;

зобов'язати Державну податкову інспекцію у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області визнати одержані 31.07.2018:

звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємства ТОВ «АБСОЛ ТРЕЙД» за 1-й квартал 2018 року від 19.07.2018;

додаток РІ до рядка 03 РІ Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за звітний період 1-й квартал 2018 року;

фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва ТОВ «АБСОЛ ТРЕЙД» за 1-й квартал 2018 року;

звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємства ТОВ "АБСОЛ ТРЕЙД" за півріччя 2018 року від 19.07.2018;

додаток РІ до рядка 03 РІ Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за звітний період півріччя 2018 року;

фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва ТОВ "АБСОЛ ТРЕЙД" за півріччя 2018 року, - такими, що подані у день їх фактичного отримання ДПІ у Приморському районі м. Одеси ТУ ДФС в Одеській області, тобто 31.07.2018 р.

Позов обґрунтований наступним.

ТОВ «АБСОЛ ТРЕЙД» отримано лист Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 06.08.2018 № 947/10/15-53- 08-04, де зазначено, що за результатами перевірки наявності та достовірності обов'язкових реквізитів податкові декларації з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2018 року та 1 півріччя 2018 року з фінансовими звітами суб'єктів малого підприємництва, які були отримані поштовим відправленням 31.07.2018 за №1344/10, вважаються неподаними.

Вказані дії контролюючого органу порушують права та охоронювані Законом інтереси ТОВ «АБСОЛ ТРЕЙД», оскільки будь-яких визначених законом підстав для відмови у прийнятті податкової звітності немає, а відтак вони є протиправними та незаконними.

Процедура прийняття податкової декларації полягає у вчиненні посадовою особою податкового органу фактичних дій із:

перевірки наявності та достовірності заповнення обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 Податкового кодексу України;

реєстрації податкової декларації у день її отримання органом державної податкової служби.

При цьому, як встановлено пунктом 49.10 статті 49 Податкового кодексу України, відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється.

Пунктом 49.9 статті 49 ПК України передбачено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Пунктом 49.11 статті 49 ПК України передбачено, що у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Зміст наведених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що одержавши від платника податків податкову звітність, контролюючий орган зобов'язаний перевірити наявність у ній реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 ПК України, та прийняти одне з двох рішень: або прийняти податкову звітність, або відмовити у її прийнятті, одночасно повідомивши платника податків про причини відмови.

Отже, умовою, з якою чинне податкове законодавство пов'язує можливість прийняття або неприйняття податкової звітності, є наявність або відсутність у ній обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 ПК України.

Податковий орган не має права не прийняти фактично отриману податкову декларацію у разі її складання з дотриманням вимог статті 48 ПК України, оскільки прийняття податкової звітності є обов'язком контролюючого органу.

Процесуальні дії

Ухвалою від 12.10.2018 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без призначення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

15.11.2018 року через канцелярію суду за вхід. № 34871/18 надійшов відзив, який обґрунтований наступним.

Службовими особами ТОВ «АБСОЛ ТРЕЙД» направлено декларацію з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2018 року.

Вищевказана декларація 31.07.2018 року отримана ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області, засобами поштового зв'язку. Листом від 06.08.2018 року №947/10/15-53-08-04 ТОВ «АБСОЛ ТРЕЙД» повідомлено про те, що податкова декларація з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2018 року, вважається неподаною у зв'язку з порушенням вимог нормативно - правових актів, а саме: згідно пп. 48.1, пп. 48.2, пп. 48.3 ст. 48 ПКУ, тобто форма податкової декларації повинна містити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів.

Отже, Відповідачем доведено правомірність вчинених дій, відтак позовні вимоги про їх скасування не підлягають задоволенню.

30.11.2018 р. через канцелярію суду за вхід. № ЕП/6963/18 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що відповідач не зазначає які саме з перелічених ним положень порушив ТОВ «АБСОЛ ТРЕЙД» подавши податкові декларації з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2018 року та 1 півріччя 2018 року з фінансовими звітами суб'єктів малого підприємництва 19.07.2018 до ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області.

Податковий орган не уточнює який саме з обов'язкових реквізитів відсутній чи достовірність, яких саме з перелічених у пп.48.1, пп.48.2, пп.48.3 ст.48 ПК України відомостей підлягає сумніву. Не зазначено, яку саме помилку допущено при поданні спірних декларацій та що саме декларанту слід усунути.

В порушення п.п. 3-5 ст.162 КАС України представником відповідача жодним чином не спростовано ані обставин, наведених у позові, ані аргументів Позивача та не доведено того, що ТОВ «АБСОЛ ТРЕЙД» не дотримано положень пп.48.1, пп.48.2, пп.48.3 ст.48 Податкового кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ТОВ «АБСОЛ ТРЕЙД» (ідентифікаційний код юридичної особи 39703001, місцезнаходження: 65012, місто Одеса, вулиця Велика Арнаутська, будинок 17) як платник податків взято на податковий облік в ДШ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області з 23.03.2015 за №23.

19.07.2018, керуючись пунктом б) частини 49.3 статті 49 ПК України ТОВ «АБСОЛ ТРЕЙД» подано до ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області:

звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємства ТОВ «АБСОЛ ТРЕЙД» за 1-й квартал 2018 року від 19.07.2018;

додаток РІ до рядка 03 РІ Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за звітний період 1-й квартал 2018 року;

фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва ТОВ «АБСОЛ ТРЕЙД» за 1-й квартал 2018 року;

звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємства ТОВ «АБСОЛ ТРЕЙД» за півріччя 2018 року від 19.07.2018;

додаток РІ до рядка 03 РІ Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за звітний період півріччя 2018 року;

фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва ТОВ «АБСОЛ ТРЕЙД» за півріччя 2018 року;

Вказану податкову звітність отримано ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області 31.07.2018 за № 1344/10.

Листом Відповідача від 06.08.2018 № 947/10/15-53-08-04 позивача повідомлено, що «за результатами перевірки наявності та достовірності обов'язкових реквізитів податкові декларації з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2018 року та 1 півріччя 2018 року з фінансовими звітами суб'єктів малого підприємництва, які були отримані поштовим відправленням 31.07.2018 за №1344/10, вважаються неподаними у зв'язку з порушенням вимог нормативно-правових актів, а саме: згідно пп.48.1, пп.48.2, пп.48.3 ст.48, форма податкової декларації повинна містити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів».

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Стаття 19 Конституції України.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 КАС України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції "Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення".

Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (ст. 2) передбачає "Рішення є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції".

В рішенні ЄСПЛ у справі "Звежинський проти Польщі" визначено: "73. Суд підкреслює, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно (див. цит. вище рішення у справі "Беєлер проти Італії"). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов'язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок".

У національному законодавстві відносини, що виникають у сфері справлення податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України. ПКУ визначає вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податкове законодавство України складається, зокрема, з Конституції України, Податкового кодексу України та нормативно правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього кодексу (ст. 3 ПКУ).

Згідно із ст.15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Положеннями п.п.16.1.2., 16.1.3 п.16.1. ст.16 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що платник податків зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п.п.19-1.1.27 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, в тому числі, забезпечують розвиток, впровадження та технічне супроводження інформаційно-телекомунікаційних систем і технологій, автоматизацію процедур, зокрема організацію впровадження електронних сервісів для суб'єктів господарювання контролюючими органами.

Так, відповідно до п. 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пунктів 48.1-48.2 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Згідно з п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:

тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;

дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід'ємною частиною;

ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Підпунктом 48.5.1 пункту 48.5 ст. 48 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку (абз.2 пп. 48.5.1 п. 48.5 ст. 48 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.48.7 ст.48 Податкового кодексу України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Порядок подання податкової звітності до контролюючого органу визначається статтею 49 Податкового кодексу України.

Так, зокрема, п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п.49.3 ст.49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв'язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв'язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

ПОЗИЦІЯ СУДУ

Умовою, з якою чинне податкове законодавство пов'язує можливість прийняття або неприйняття податкової звітності, є наявність або відсутність у ній обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України.

Податковий орган не має права не прийняти фактично отриману податкову декларацію у разі її складання з дотриманням вимог статті 48 ПК України, оскільки прийняття податкової звітності є обов'язком контролюючого органу.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування викладених норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, міститься у постанові Верховного Суду від 31.07.2018 у справі №810/1570/16.

Як вбачається з оспорюваного рішення, будь-яких недоліків, що полягають у відсутності та/або недостовірності реквізитів, перелік яких визначений у пунктах 48.1 - 48.3 статті 48 Податкового кодексу України, відповідач за наслідками отримання (обробки) податкової декларації ТОВ «АБСОЛ ТРЕЙД» з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2018 року та 1 півріччя 2018 року з фінансовими звітами суб'єктів малого підприємництва не встановив.

Суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржуване рішення не містить чіткої підстави для висновку, що подані документи «…вважаються не поданими…».

Головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення контролюючого органу не відповідає наведеним вище вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжують їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на не можливість реалізації свого права або обов'язку платником податків щодо виконання юридичного волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що в оскаржуваному рішенні, у якості підстав для його прийняття взагалі не вказано встановлених у відповідності до приписів ст.ст. 48 ПК України порушень.

На думку суду, прийняте рішень є формальним та необґрунтованим, оскільки не дає змоги ані позивачу, ані суду встановити, що саме порушив суб'єкт підприємницької діяльності.

«Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.»

Саме така правова позиція висловлена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постанові від 23.10.2018 року по справі №822/1817/18.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «АБСОЛ ТРЕЙД» підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення прийнято з порушенням вимог податкового законодавства, а позивач виконав свій обов'язок щодо подання податкової декларація з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (рішення "Артіко проти Італії" від 13.05.1980р.). Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом («Дюлоранс проти Франції», п. 34553/97, п. 33, від 21.03.2000р.; «Донадзе проти Грузії», n 74644/01, пп. 32 від 07.03.2006р.).

З огляду на наведену практику ЄСПЛ, вмотивовувати - наводити аргументи, докази, які пояснюють, виправдовують певні дії, вчинки тощо або доводять їх необхідність. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його прийняття.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «АБСОЛ ТРЕЙД» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, що оформлене листом від 06.08.2018 вихідний № 947/10/15- 53-08-04.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області визнати одержані 31.07.2018:

звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємства ТОВ «АБСОЛ ТРЕЙД» за 1-й квартал 2018 року від 19.07.2018;

додаток РІ до рядка 03 РІ Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за звітний період 1-й квартал 2018 року;

фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва ТОВ «АБСОЛ ТРЕЙД» за 1-й квартал 2018 року;

звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємства ТОВ "АБСОЛ ТРЕЙД" за півріччя 2018 року від 19.07.2018;

додаток РІ до рядка 03 РІ Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за звітний період півріччя 2018 року;

фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва ТОВ "АБСОЛ ТРЕЙД" за півріччя 2018 року, - такими, що подані у день їх фактичного отримання ДПІ у Приморському районі м. Одеси ТУ ДФС в Одеській області, тобто 31.07.2018 р.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АБСОЛ ТРЕЙД» - адреса: вул. Велика Арнаутська, буд. 17, кв. 11, м. Одеса, 65012, , телефон: , електронна пошта:

Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області - адреса: 65000, м. Одеса, вул. Старопортофранківська, буд. 71, телефон: ,факс: ,електронна адреса:,

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.