Справа № 301/2395/18
Суддя: Маркович І. І.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 301/2395/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" грудня 2018 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючого судді - Марковича І. І.,

при секретарі - Чийпеш А.П.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРНП Іршавського ВП в Закарпатській області, старшого лейтенанта ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 05.11.2018 року звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 01.11.2018 року інспектором СРНП Іршавського ВП, старшим лейтенантом ОСОБА_2 відносно нього була винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП018 №532571.

Відповідно до винесеної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України, а саме не користувався ближнім світлом фар поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8 ПДР, та зобов»язано його сплатити грошовий штраф в розмірі 425 гривень.

Вважає, що дана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

01 листопада 2018 року, керуючи транспортним засобом АЗЛК 2140, реєстраційний номер 363 90 РЕ, він згідно правил дорожнього руху, з швидкістю приблизно 65 км./год., рухався в напрямку з с. Ільниця в м. Іршава, Іршавського району Закарпатської області. Разом з ним в автомобілі перебувала його дружина, інвалід другої групи загального захворювання, ОСОБА_3. ОСОБА_3 14-ї години, між населеними пунктами с. Ільниця та м. Іршава його було зупинено інспектором , який до нього не підходив (не представлявся), на момент руху та зупинки керованого ним автомобіля розмовляв з водієм іншого автомобіля, стоячи біля дверей водія цього автомобіля.

На вимогу першого інспектора він зупинився, згідно правил дорожнього руху, у вказаному інспектором місці, позаду автомобіля з водієм якого на момент зупинки його автомобіля розмовляв перший інспектор.

Після зупинки, в указаному інспектором місці, він одразу зупинив двигун автомобіля для економії пального та запобігання неефективної роботи двигуна. Відповідно з зупиненням двигуна, відключились зовнішні освітлювальні прилади автомобіля та інші функції які не потрібні під час зупинки автомобіля, передбачені конструкцією автомобіля. При цьому, погода була ясна без опадів, туману, снігу та інших погодних явищ в денний час доби.

Службовий автомобіль інспекторів, знаходився попереду автомобіля з яким розмовляв зупинивший його перший інспектор. Тобто, спочатку стояв службовий автомобіль дорожньо-патрульної служби, далі автомобіль іншого водія, і третім, на відстані близько п»яти метрів від другого автомобіля, керований ним автомобіль.

Після зупинки двигуна автомобіля, через 1-2 хвилини з передніх пасажирських дверей, з службового автомобіля вийшов інший інспектор, а саме відповідач по справі. Після чого підійшов до його автомобіля, і не представившись наказав надати йому документи для перевірки. На дану вимогу, він передав в руки відповідачу своє посвідчення водія, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після чого, відповідач відійшов і став попереду його автомобіля, на відстані біля двох метрів, і почав заповнювати постанову на папці. Через декілька хвилин, відповідач підійшов та спитав про місце проживання та дату народження, продовжуючи заповнювати постанову. Далі спитав чи відома йому причина зупинки, на що він відповів що ні, і попросив проінформувати його. Інспектор повідомив, що він зупинений через те, що в автомобілі під час руху за межами населеного пункту, в період з жовтня по травень, повинні бути ввімкненими денні ходові вогні або за відсутності таких ближнє світло фар. Нащо він сказав відповідачу, що це його не стосується, так-як під час руху автомобіля, перед зупинкою, ближнє світло фар було ввімкнене. Не прореагувавши ніяк на його заперечення відповідач повернувся на попереднє місце і продовжив писати постанову.

Через певний час відповідач знову підійшов і повідомив, що накладено штраф у розміні 425 гривень за адміністративне правопорушення і попросив підписатися в отриманні копії постанови. Нащо він заперечив, так-як під час руху автомобіля ПДР не порушував, та попросив детально розібратися в ситуації яка склалася, отримати докази, попросив провести розслідування. Також просив оформити протокол і перенести винесення вироку по протоколу на наступний день, або до судового засідання так-як не юрист і йому необхідна юридична допомога спеціаліста (адвоката). Нащо відповідач повідомив йому, що постанова вже виписана і він має змогу або підписатися в отриманні копії постанови і отримати копію постанови на місці, або якщо не підписується в отриманні, то копію йому буде надіслано поштою, а саме такі слова відповідача: "невідомо коли, і не відомо чи вона до вас потрапить". Він запитав відповідача де може записати свої заперечення, нащо відповідач повідомив що в постанові не передбачено полів для пояснень, а лише існує можливість підписатися в отриманні, і отримати копію постанови на місці. Підписувати постанову відмовився так-як був не згідний з відповідачем, по причині того що відповідач на момент зупинки керованого ним автомобіля, сидів в службовому автомобілі, і ніяким чином не міг бачити як його зупинив перший інспектор, та автомобіль (фари) під час руху.

Зауважує, що позаду автомобіля інспекторів знаходився інший зупинений автомобіль, який відповідно перекривав видимість дорожнього руху позаду нього. Рух його автомобіля по дорозі, мав змогу бачити лише перший інспектор, який стояв на краю проїзної частини дороги. Відповідач на момент його зупинки, до зупинення двигуна автомобіля, сидів в службовому автомобілі. Інспектор який його зупинив, до нього жодного разу не підходив і з відповідачем за весь час поки він був затриманий не спілкувався. На його думку, перший інспектор зупиняв його для участі в розслідуванні в якості свідка, яке він проводив на той момент.

03 листопада 2018 року він отримав поштовим зв'язком постанову, з якої дізнався, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Вважає постанову незаконною, факти в ній не відповідають дійсності, в зв»язку з чим просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати дану постанову.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити

Відповідач інспектор СРНП Іршавського ВП старший лейтенант ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, тому розгляд справи відбувся на підставі ст. 205 КАС України в його відсутності.

Заслухавши позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 01 листопада 2018 року інспектор СРНП Іршавського ВП старший лейтенант ОСОБА_2 виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДП018 № 532571 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач вважає складену на нього постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення ч.2 ст.122 КУпАП незаконною та просить суд скасувати таку.

Стаття 258 КУпАП містить вичерпний перелік підстав, за яких протокол про

адміністративне правопорушення не складається. Зокрема, у разі вчинення адміністративних

правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в

автоматичному режимі. У Абзаці п'ятому ст. 258 КУпАП зазначено: «Якщо під час складання

постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене

порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова

особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до

вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної

відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3

цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі

зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування

транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є

додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.».

Крім того, відповідачем порушено наказ Міністерства внутрішніх справ №1376 від 06.11.2015 року в ч. ІІ п.3, де чітко вказано: "Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП." Протокол згідно ст. 256 КУпАП взагалі не складався.

Частина 2 ст. 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач- інспектор СРНП Іршавського ВП ОСОБА_2, не з»ясувавши причину зупинки в інспектора який зупинив позивача ОСОБА_1, після отримання від позивача документів приступив до оформлення постанови не вивчивши фактів та доказів, не надав жодних підтверджень фото, відео, свідчення свідків факту правопорушення, жодним чином не прореагував на заперечення та прохання позивача оформити протокол і перенести винесення постанови на наступний день, суд вважає, що постанова про адміністративне правопорушення винесена з порушенням чинного законодавства України та підлягає до скасування.

Відповідачем не надано жодних доказів порушень позивачем правил дорожнього руху, а тому не доведено в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що постанову слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 77, 286, 271, 241, 244, 246, 251 КАС України, ст. 247 КУпАП суд,-

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати дії інспектора СРНП Іршавського ВП, старшого лейтенанта ОСОБА_2В протиправними та скасувати постанову серії ДПО18 №532571 від 01.11.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень, а справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя : І. І. Маркович