Справа № 0540/5840/18-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року справа №0540/5840/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Компанієць І.Д., Ястребової Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2018 року у справі № 0540/5840/18-а (головуючий суддя І інстанції Загацька Т. В.), складене у повному обсязі 17 серпня 2018 року у м. Слов'янську Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Донецької митниці Державної фіскальної служби про визнання незаконними дії та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Донецької митниці Державної фіскальної служби про:

- визнання незаконними дій відповідача щодо відмови видати довідку про розмір заробітної плати виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії (частина друга статті 37-1 із змінами, внесеними згідно із Законом № 3108-ІV (3108-15) від 17 листопада 2005 року) (Закон доповнено статтею 37-1 згідно із Законом № 432-ІV (432-15) від 16 січня 2003 року), у зв'язку з введенням в дію постанови Кабінету Міністрів України від 25 січня 2018 року № 24 «Про впорядкування структури заробітної плати працівників державних органів, судів, органів та установ системи правосуддя у 2018 році» та виходячи з наказу № 52 від 29 січня 2018 року Державної фіскальної служби України «Про умови оплати праці працівників ДФС та її територіальних органів»;

- зобов'язання відповідача видати довідку про розмір заробітної плати виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії ((частина друга статті 37-1 із змінами, внесеними згідно із Законом № 3108-ІV (3108-15) від 17 листопада 2005 року) (Закон доповнено статтею 37-1 згідно із Законом № 432-ІV (432-15) від 16 січня 2003 року), у зв'язку з введенням в дію постанови Кабінету Міністрів України від 25 січня 2018 року № 24 «Про впорядкування структури заробітної плати працівників державних органів, судів, органів та установ системи правосуддя у 2018 році» та виходячи з наказу № 52 від 29 січня 2018 року Державної фіскальної служби України «Про умови оплати праці працівників ДФС та її територіальних органів» (а.с. 4-9).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с. 42-44).

ОСОБА_1 із таким судовим рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідно до п. 5 постанови КМУ «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31 травня 2000 року (із змінами, внесеними Законом України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013), форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям затверджується УПФУ за погодженням з Міністерством соціальної політики. У разі ліквідації державного органу, довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад, довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням Державної служби.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, що Постановою правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04 вересня 2015 року затверджено, у т.ч. довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено пенсію, якою встановлено складові заробітної плати, які зазначаються під час призначення (перерахунку) пенсії, і така довідка видається для перерахунку пенсії у разі підвищення посадових окладів працюючих державних службовців, яка вбачається із назви самої довідки.

Апелянт вважає помилковим посилання відповідача на лист ДФС України від 26 квітня 2016 року № 14876/7/99-99-05-01-04-7, де зазначено, що з 01 грудня 2015 року відсутні підстави для проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу», вважаючи, що вирішення цього питання не належить до компетенції ДФС України, а належить до компетенції органів Пенсійного фонду України,а відповідач, приймаючи рішення про відмову у видачі позивачу довідки вийшов за межі своїх повноважень, визначених законом (а.с. 45-50).

Оскільки судом першої інстанції зазначену справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження, тому, відповідно до п. п. 3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи судом апеляційної інстанції здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач, ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із Східною митницею Міндоходів (правонаступником якої є Донецька митниця ДФС).

13 лютого 2014 року позивача звільнено з посади головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил Управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Східної митниці Міндоходів у зв'язку з набуттям другої групи інвалідності та виходом на пенсію по інвалідності (наказ № 122 від 13 лютого 2014 року)

Зазначена обставина не заперечується сторонами у справи та не є спірною.

19 березня 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою в порядку Закону України «Про звернення громадян», у якій просив надати йому довідку встановленої форми про розмір заробітної плати виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії (а.с. 10,31).

За результатами розгляду звернення позивача, відповідач, листом від 30 березня 2018 року № 2264/Ж/05-70-05 надав відповідь, де зазначив, що Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII втратив чинність на підставі Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, яким не передбачено перерахунків пенсій державним службовцям. Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, в разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року, скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове отримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування». Оскільки з 01 червня 2015 року такий закон не прийнято, призначення та перерахунки пенсій, призначених за нормами вищеперерахованих Законів, не провадяться.

На підставі зазначеного, відповідач зазначив, що з 01 грудня 2015 року відсутні підстави для проведення перерахунку пенсій, видачі довідок про складення заробітної плати та довідок про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, форми яких затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року №15-1 (а.с.11-12).

Вважаючи відповідні дії відповідача протиправними, незаконними та такими, що порушують конституційні права, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що з 02 вересня 2016 року, державні органи можуть видавати довідку за останнім місцем роботи лише для призначення пенсії, але не для перерахунку. Крім того, за висновком суду першої інстанції, станом на дату звернення позивача до відповідача за довідкою для перерахунку пенсії законодавство, яке регулює ці правовідносини, вже не передбачало підстав (умов) для такого перерахунку - форму довідки для перерахунку пенсії, затверджену постановою правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1 виключено постановою правління Пенсійного фонду України від 02 вересня 2016 року. До того ж, Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, який набрав чинності 01 травня 2016 року не передбачено проведення перерахунків раніше призначених пенсій державним службовцям.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Пенсійне забезпечення державних службовців на момент призначення позивачу пенсії визначався Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII)

Відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно з ст. 37-1 Закону № 3723-XII (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (який набрав чинності з 1 січня 2015 року) статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, за якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України з метою вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії було прийнято постанову від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». (далі - Постанова № 865)

Пунктами 4, 5 Постанови № 865 (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що пункт 4 Постанови № 865 виключено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова № 1013), а пункт 5 Постанови № 865 викладено у новій редакції: «форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670».

У редакції Постанови № 1013 пункт 5 Постанови № 865 передбачав лише те, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Внесені згідно з Постановою № 1013 зміни до Постанови № 865 підлягали застосуванню з 01 грудня 2015 року. Отож, з цієї дати вже немає правових підстав (умов) для перерахунку раніше призначених пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Окрім того, відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 04 липня 2016 року № 15-2 «Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1» форму Довідки для перерахунку пенсії виключено. Постанова правління Пенсійного фонду України від 04 липня 2016 року № 15-2 набрала чинності 02 вересня 2016 року (з 01 січня 2017 року вже втратила чинність).

Відтак з 02 вересня 2016 року державні органи можуть видавати довідку за останнім місцем роботи лише для призначення пенсії, але не для перерахунку.

З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII), у зв'язку з чим, зокрема, стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ втратила чинність.

Відповідно до ст. 90 Закону № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Між тим, як Закон № 889-VІІІ, так і Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачають підстав (умов) для перерахунку пенсії державного службовця.

На виконання пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 14 вересня 2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Постанова № 622), на підставі якої втратили чинність, зокрема, Постанова № 865, а також пункт 1 змін що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою № 1013. За пунктом 5 Постанови № 622 вона застосовується з 1 травня 2016 року.

У справі, що розглядається, встановлено, що станом на дату звернення позивача до Управління (березень 2018 року) за Довідкою для перерахунку пенсії законодавство, яке регулює цю сферу правовідносин, вже не передбачало підстав (умов) для такого перерахунку.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Зважаючи на наведені вище норми законодавства, відповідач як суб'єкт владних повноважень теж зобов'язаний діяти на підставі, в межах повноважень і в спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Отже, слід зазначити, що форму Довідки для перерахунку пенсії було затверджено підзаконним нормативно-правовим актом на виконання передусім вимог Закону № 3723-ХІІ, який передбачав право на такий перерахунок, то навіть сам факт наявності (при зверненні позивачки) затвердженої форми Довідки для перерахунку пенсії (як документа), за відсутності законних підстав для такого перерахунку, не є достатньою підставою для оформлення такої довідки.

Посилання апелянта на ту обставину, що постановою правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04 вересня 2015 року затверджено, у т.ч. довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям , які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено пенсію, якою встановлено складові заробітної плати, які зазначаються під час призначення (перерахунку) пенсії, і така довідка видається для перерахунку пенсії у разі підвищення посадових окладів працюючих державних службовців, яка вбачається із назви самої довідки, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки, як вже зазначалось вище, постановою Правління Пенсійного фонду України «Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року №15-1» №15-2 від 04 липня 2016 року, яка діє з 02 вересня 2016 року, скасовано форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, затверджену Постановою Правління Пенсійного фонду України «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах №2а-8893/12/2670, №2а-4753/09/2670» від 04 вересня 2013 року №15-1.

Таким чином, станом на час звернення позивача до відповідача із заявою про видачу довідки встановленої форми про розмір заробітної плати виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії, зазначена форма довідки була виключена.

Щодо посилання апелянта на ту обставину, що висновок ДФС України, викладений у листі від 26.04 2016 року № 14876/7/99-99-05-01-04-17, на який посилається відповідач у відмові видати позивачу довідку, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що позивач, 19 березня 2018 року звернувся до відповідача із заявою з проханням видати довідку для перерахунку пенсії, як державному службовцю. Серед іншого, у заяві позивач зазначив «відповідь прошу надати у термін, встановлений Законом України «Про звернення громадян».

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI (далі - Закон №2939-VI)

Згідно ч. 1, 2 ст. 1 Закону № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону №2939-VI, суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно п.1 ч.1 ст.13 Закону №2939-VI, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Статтею 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до вимог вказаних норм, метою інформаційного запиту відповідно до Закону №2939-VI є одержання попередньо створеної чи одержаної інформації, в той час як метою заяви позивача від 19 березня 2018 року є одержання довідки, що потребує вчинення додаткових дій.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що інформація, про яку запитував позивач у своїй заяві від 19 березня 2018 року не є публічною і за своїм змістом є звернення громадян відповідно до Закону України «Про звернення громадян», а тому, в діях відповідача відсутнє порушення права позивача на одержання саме публічної інформації.

На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2018 року у справі № 0540/5840/18-а за позовом ОСОБА_1 до Донецької митниці Державної фіскальної служби про визнання незаконними дії та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2018 року.

Судді Т.Г.Арабей

І..Д. Компанієць

Л.В. Ястребова