Справа № 810/4548/18
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року м.Київ № 810/4548/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Сквирського районного споживчого товариства про застосування заходів реагування,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області з позовом до Сквирського районного споживчого товариства та просить суд:

застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівлі та приміщень Сквирського районного споживчого товариства () за адресою: Київська область, м. Сквира, вул. Соборна, 20, шляхом зобов’язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об’єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті від 16.08.2018 № 96.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач порушує вимоги законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки; посилається на акт перевірки № 96 від 16.08.2018, яким зафіксовано виявлені порушення.

На думку позивача застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та приміщень Сквирського районного споживчого товариства за адресою: Київська область, м. Сквира, вул. Соборна, 20 шляхом заборони експлуатації приміщень зазначеного об’єкту направлені на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об’єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров’ю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Від представника позивача 08.10.2018 надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

На день розгляду справи від відповідача заяв, клопотань чи відзиву на позовну заяву не надходило, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з’явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що відповідно до наказу від 13.08.2018 № 839 та посвідчення на проведення позапланової перевірки від 13.08.2018 № 4499 провідним інспектором Сквирського РС ГУ ДСНС України в Київській області проведено позапланову перевірку відповідача щодо додержання суб’єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, а саме Сквирського районного споживчого товариства, розташованого за адресою: м. Сквира Київської області,

вул. Соборна, 20.

За результатами проведеної перевірки складено акт № 96 від 16.08.2018, згідно висновків якого виявлено такі порушення:

сходові клітки, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням, чим порушено п. 2.31 глави 2 розділу ІІІ НАПБ А.01.001-2014;

відсутні нормативні покажчики пожежного гідранта, пожежного водоймища, чим порушено пп. 10 п. 2.1 глави 2 розділу V НАПБ А.01.001-2014;

дерев’яні конструкції будівлі не піддано вогнезахисному оброблянню, чим порушено

п. 2.5 глави 2 розділу ІІІ НАПБ А.01.001-2014;

автоматична установка пожежогасіння знаходиться у несправному стані, чим порушено п. 1.1 глави 1 розділу V НАПБ А.01.001-2014;

пожежні водоймища знаходяться у несправному стані, чим порушено п. 2.1 глави 2 розділу V НАПБ А.01.001-2014;

автоматична пожежна сигналізація приміщень будівлі знаходиться у несправному стані, чим порушено пп. 1 глави 1 розділу V НАПБ А.01.001-2014;

внутрішній протипожежний водопровід знаходиться у несправному стані, чим порушено пп. 1 п. 2.1 глави 2 розділу V НАПБ А.01.001-2014;

не укомплектовані пожежні крани внутрішнього протипожежного водопроводу, чим порушено пп. 3 п. 2.1 глави 2 розділу V НАПБ А.01.001-2014;

захаращені підступи до пожежних кранів внутрішнього протипожежного водопроводу, чим порушено пп. 2 п. 2.1 глави 2 розділу V НАПБ А.01.001-2014;

приміщення не обладнані системою оповіщення про пожежу, чим порушено п. 1.2 глави 1 розділу V НАПБ А.01.001-2014;

відсутній захист будівлі від прямих попадань блискавки та вторинних їі проявів, чим порушено п. 1.21 глави 1 розділу ІV НАПБ А.01.001-2014;

закладено приямок віконного прорізу підвального приміщення, чим порушено п. 2.13 глави 2 розділу ІІІ НАПБ А.01.001-2014;

з’єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів будівлі виконано вскрутку, чим порушено п. 1.6 глави 1 розділу ІV НАПБ А.01.001-2014;

пожежний щит не укомплектований згідно норм, а саме: вогнегасники – 3 шт., ящик з піском – 1 шт., покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті розміром

2 х 2 м. – 1 шт., гаки – 3 шт., лопати – 2 шт., ломи – 2 шт., сокири – 2 шт., чим порушено

п. 3.11 глави 3 розділу V НАПБ А.01.001-2014;

приміщення не укомплектовані згідно норм належності первинними засобами пожежогасіння, чим порушено п. 3.6 розділу V НАПБ А.01.001-2014, НАПБ Б.01.008-2004, НАПБ Б.03.001-2004;

в приміщенні самочинно влаштовані перегородки з вищою пожежною небезпекою, чим порушено п. 21 глави 2 розділу І, п. 2.17 глави 2 розділу ІІІ НАПБ А.01.001-2014;

в приміщеннях влаштовані тимчасові електричні мережі, чим порушено п.1.8 розділу ІV НАПБ А.01.001-2014;

на шляху евакуації І-го та ІІ-го поверху допускається розміщення матеріальних цінностей, чим порушено п. 2.37 розділу ІІІ НАПБ А.01.001-2014;

на фасаді будівлі відсутній адресний вказівник, освітлювальний у темний час доби, чим порушено п. 2.22 глави 2 розділу ІІІ НАПБ А.01.001-2014;

двері, які ведуть на сходові клітки не обладнані пристроями для самозачинення та ущільнення в притулах, чим порушено п. 2.23 глави 2 розділу ІІІ НАПБ А.01.001-2014;

у дверях шляхів евакуації встановлено скло, яке дає скалки при руйнуванні, чим порушено п. 2.37 глави 2 розділу ІІІ НАПБ А.01.001-2014;

відгалужувальні та з’єднувальні коробки електропроводки в приміщеннях не закриті кришками з негорючих матеріалів, чим порушено п. 1.7 глави 1 розділу ІV НАПБ А.01.001-2014;

до схематичних планів евакуації не розроблено та не затверджено інструкцію, що визначає дії персоналу щодо забезпечення безпечної та швидкої евакуації людей, за якою не рідше одного разу на півроку проводити практичні тренування всіх задіяних працівників, чим порушено п. 5 розділу ІІ НАПБ А.01.001-2014;

розподільчі електрощити не оснащені схемами підключення споживачів з пояснювальними написами, чим порушено п. 1.16 глави 1 розділу ІV НАПБ А.01.001-2014;

не призначено посадову особу (відповідальну особу) за організацію вимог техногенної безпеки у сфері цивільного захисту, чим порушено п. 2.1 наказу МНС України від 15.08.2007 № 557 ПТБ;

працюючий персонал не забезпечено відповідними промисловими засобами захисту органів дихання, чим порушено п.п. 4.10.1, 4.3.5 ПТБ постанови Кабінету Міністрів України від 19.08.2002 № 1200;

не проведено навчання керівного складу та посадових осіб (фахівців), які виконують обов’язки, пов’язані із забезпеченням пожежної та техногенної безпеки в НМЦ ЦЗ та БЖД, чим порушено ст. 11 дод. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.10. 2013 № 819.

За змістом ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров’я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов’язком держави.

Відповідно до абз. 2 ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі – Закон № 877) державний нагляд (контроль) – діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі – органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб’єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 1 ст. 4 Закону № 877 передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб’єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Положеннями ч. 1 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України від 02.10.2012 № 5403-VI (далі – КЦЗ України) встановлено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Частиною 3 ст. 64 КЦЗ України передбачено, що до складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Відповідно до норм п.п. 1 та 2 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1052 (далі – Положення № 1052) ДСНС України є центральним органом виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності

Пунктом 3 Положення визначено, що основними завданнями ДСНС України, зокрема, є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Згідно з ч. 2 ст. 51 КЦЗ України забезпечення техногенної безпеки суб’єкта господарювання покладається на його керівника.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 КЦЗ України забезпечення пожежної безпеки суб’єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб’єктів господарювання.

Нормами ст. 66 КЦЗ України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 68 КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров’ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Положеннями ч. 1 ст. 70 КЦЗ України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об’єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з акту № 96 від 16.08.2018, складеного за результатами проведення позапланової перевірки Універмагу «Ювілейний» Сквирського районного споживчого товариства щодо додержання суб’єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, відповідачем порушуються вимоги пожежної безпеки, недотримання яких створює реальну загрозу життю і здоров’ю людей, які працюють, перебувають на об’єкті, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 КЦЗ України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об’єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Суд звертає увагу, що законодавство не містить визначення поняття порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров’ю людей, а відтак, воно є оціночним. Разом з цим, за переконанням суду зазначені вище порушення протипожежних норм у їх сукупності створюють реальну загрозу життю та/або здоров’ю людей, гарантованого рівня безпеки, оскільки такі порушення впливають на забезпечення безпеки роботи об’єкта та людей у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі чи аварії; самій ліквідації пожежі, аварії, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; евакуації людей та їх захисту від наслідків пожежі, аварії, надзвичайної ситуації індивідуальними засобами захисту органів дихання і шкіри, тощо.

Крім того, відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву або пояснень з приводу встановлених порушень, а також доказів, які спростовують твердження позивача або доказів усунення порушень, викладених в акті перевірки № 96 від 16.08.2018.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В силу положень ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, беручи до уваги докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що наявність порушення відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та не було спростовано відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 2 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб’єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб’єкта владних повноважень, пов’язані із залученням свідків та проведення експертизи.

Оскільки витрати щодо залучення свідків та проведення експертиз понесені не були, судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 72-77, 90, 143, 194, 242-246, 250, 255 КАС України, суд –

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівлі та приміщень Сквирського районного споживчого товариства () за адресою: Київська область, м. Сквира, вул. Соборна, 20, шляхом зобов’язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об’єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті від 16.08.2018 № 96.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.