Справа № 240/5133/18
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Житомир справа № 240/5133/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання нарахувати та провести виплату пенсії в повному обсязі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до , в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо виплати з 01 січня 2018 року пенсії у розмірі 70% основного розміру пенсії, замість встановлених раніше 77%;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та проводити виплату пенсії з 01.01.2018 в повному обсязі з урахуванням основного розміру пенсії 77% від відповідних сум грошового забезпечення, як було призначено раніше після звільнення.

В обґрунтування позову зазначає, що розмір призначеної у 2009 році пенсії становив 77% сум грошового забезпечення, однак при перерахунку пенсії з 01.01.2018 відповідач протиправно знизив основний розмір раніше призначеної пенсії із 77% до 70% сум грошового забезпечення.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

До відділу документального забезпечення суду 19.11.2018 надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що перерахунку пенсії позивача є правомірними та відповідають чинним на день перерахунку приписам ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 з перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб"

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, що основний розмір пенсії позивача станом на 02.06.2009 (день призначення пенсії) становить 77% грошового забезпечення.

Судом безспірно встановлено, що при перерахунку пенсії ОСОБА_1 із 01 січня 2018 року відповідачем визначено основний розмір пенсії із розрахунку 70% грошового забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 03.10.2018 у якій просив негайно усунути порушення законодавства України та здійснити перерахунок пенсії у розмірі 77% сум грошового забезпечення.

Розглянувши звернення позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом №Г-4339 від 17.10.2018 повідомило що перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведено за діючою на час перерахунку редакцією ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Вважаючи такий перерахунок необґрунтованим, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначається Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992, № 2262-XII (далі - Закон).

Відповідно до пункту "в" ст. 13 Закону (в редакції, станом на день призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Судом безспірно встановлено, що ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" у розмірі 77% грошового забезпечення.

При дослідженні листа-відмови №Г-4339 від 17.10.2018 судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснило перерахунок пенсії за чинною на час перерахунку пенсії редакції ст. 13 Закону, якою визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Суд вважає помилковим посилання відповідача при перерахунку пенсії позивача на редакцію ст. 13 Закону, яка була чинною на день перерахунку його пенсії, з огляду на наступне.

Так, у рішенні від 5 квітня 2001 року Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Суд зазначає, що оскільки перерахунок пенсії позивачу пов'язаний з переглядом розміру вже призначеної їй пенсії та здійснюється на підставі судового рішення, при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2018 року у справі №564/2288/16-а (адміністративне провадження №К/9901/23573/18)

Отже, застосувавши відсоток - 70 при визначенні розміру пенсії після проведення перерахунку, відповідач порушив право позивача, оскільки при призначенні пенсії первісно встановлено для її обрахунку розмір 77 відсотків від грошового забезпечення.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн, що підтверджується квитанцією від 30.10.2018.

У зв'язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення основного розміру призначеної ОСОБА_1 з 77 відсотків до 70 відсотків сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 10014, РНОКПП НОМЕР_1) призначеної пенсії у основному розмірі 77 відсотків сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 10014, РНОКПП НОМЕР_1) документально підтверджені судові витрати у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.С. Токарева