Справа № 810/1971/18
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року № 810/1971/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язати вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) з позовом до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області (ідентифікаційний код: 41249465, місцезнаходження: 09001, Київська область, м. Сквира, вул. Богачевського, 18), в якому просить суд:

- визнати неправомірною відмову Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 05.03.2018;

- зобов'язати Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Київській області перерахувати ОСОБА_1 пенсійне забезпечення відповідно до рішення Апеляційного суду Київської області від 30.11.2011.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є ліквідатором наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, якому призначена пенсія по інвалідності, відповідно до норм Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач стверджує, що рішенням Апеляційного суду Київської області у справі №22-а-10968/2011 від 30.05.2011, яке набрало законної сили, зобов'язано пенсійний орган провести перерахунок та виплату пенсії, яка не може бути нижчою ніж 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 22.05.2008, однак відповідач ігнорує рішення суду та виплачує пенсію позивачу у значно меншому розмірі, чим порушує його права та позбавляє передбачених законом гарантій.

Відповідач позов не визнав, на обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що на виконання рішення Апеляційного суду Київської області, пенсійним органом було проведено перерахунок пенсії по інвалідності позивача у розмірі фактичних збитків з урахуванням доплати за період з 22.05.2008 по 22.07.2011 у розмірі 108975,45 грн.

Крім того відповідач зазначив, що пенсійним органом було надано Управлінню державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області інформацію про здійснення нарахування на виконання вищезазначеного рішення суду.

Позивач скористався наданим йому правом подання заперечення на відзив, в яких зазначив, що при призначенні пенсії підлягають застосуванню положення статей 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 18.06.2018 та у подальшому було призначене на 20.06.2018.

У судове засідання, призначене на 20.06.2018 сторони не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Водночас, 20.06.2018 через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідач про причини неявки суд не повідомив, у судове засідання не з'явився, заяв про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Частиною дев'ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, суд вирішив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає у м. АДРЕСА_2, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_3.

12 січня 2007 року позивачеві встановлена друга група інвалідності, причина інвалідності - захворювання, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії НОМЕР_4.

У березні 2009 року позивач звернувся до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області з заявою про проведення перерахунку та виплату пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та отримав відмову, не погоджуючись з якою звернувся до суду.

Постановою Апеляційного суду Київської області у справі №22-а-10968/2011 від 30.05.2011, якою змінено частково постанову Сквирського районного суду Київської області, зобов'язано Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії, яка не може бути нижчою ніж 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст. ст. 49, 50 та частини ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 22.05.2008, в іншій частині постанову Сквирського районного суду Київської області залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання зазначеного судового рішення, пенсійним органом проведено перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 у розмірі фактичних збитків з урахуванням вимог постанови суду з 22.05.2008. Після перерахунку виник борг у сумі 108975,45 грн.

У подальшому, Сквирським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області, на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440 "Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою", надано інформацію Управлінню державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про здійснення нарахування, на виконання рішення суду від 11.12.2014 №3643/05, де вказано не виплачену суму за вищезазначений період що становить 108975,45 грн.

22 лютого 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому пенсійне забезпечення, відповідно до постанови Апеляційного суду Київської області від 30.05.2011 у справі №22-а-10968/2011.

Розглянувши заяву позивача, пенсійний орган, листом від 05.03.2018 №31/2-01, повідомив йому, що на виконання постанови Апеляційного суду Київської області від 30.05.2011 у справі №22-а-10968/2011, Сквирським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області проведено перерахунок пенсії з 22.05.2008 по 22.07.2011, різниця в пенсії після перерахунку становить 108975,45 грн. та включена у відомості для виплати пенсії у грудні 2011 року.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду.

Як було встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області направило на адресу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області довідку про здійснення нарахування на виконання вищевказаного рішення суду, де зазначило розмір нарахованої, але не виплаченої суми пенсії позивача.

Таким чином, сума коштів, нарахованих на виконання постанови суду, відображена в довідці, яку було направлено до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області для внесення до Реєстру Рішень, виконання яких гарантується державою, у зв'язку з чим знята з обліку в пенсійному органі.

Оскільки позивач просить суд зобов'язати Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Київській області виключно перерахувати ОСОБА_1 пенсійне забезпечення відповідно до рішення Апеляційного суду Київської області від 30.11.2011, та не порушує питання такої виплати, то в цій частині суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку із встановленням факту такого перерахування.

Що стосується проведення перерахунку та виплати пенсійного забезпечення за період з 1 січня 2014 року по 2 серпня 2014 року то суд зазначає таке.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно із пунктом 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 9 липня 2007 року. згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008), в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Частиною 1 статті 50 Закону України Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, віднесеним до І категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам ІІ групи - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

При цьому, вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 були визначені мінімальні розміри основної пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 4 червня 2011 року № 3491-VI, який набрав чинності 19 червня 2011 року, зокрема пунктом 7 частиною 1 зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року норми пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» визнано такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» норми і положення статей 20, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року визначено, що в аспекті конституційного подання положення частини 2 статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції ‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Також, пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, статті 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року, який набрав чинності 3 серпня 2014 року, доповнено Розділ «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» пунктом 67, якими встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення».

Крім того, 28 грудня 2014 року прийнято Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», пунктом 9 Прикінцевих положень якого встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VIII, який набув чинності 1 січня 2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 20, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян у 2011, 2012 та 2013 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

З 1 січня 2014 року Законом України від 16 січня 2014 року № 719-VII «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було передбачено жодних змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсій, встановлених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Чинним залишався й Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Законом України від 31 липня 2014 року № 1622-VII «;Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набрав чинності 3 серпня 2014 року, розділ Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено пунктом 67, яким, зокрема, встановлено, що норми і положення ст. 20-23, 30, 31, 37, 39, 48, 50-52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2014 рік.

Тобто, враховуючи принцип пріоритетності Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» над підзаконним нормативно-правовим актом - Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 1 січня 2014 року нарахування та виплата основної та щомісячної додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю, повинно було здійснюватись у розмірі та на підставі ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відтак, з 3 серпня 2014 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, в період з 1 січня по 2 серпня 2014 року Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області повинно було нараховувати та виплачувати пенсію позивачеві у розмірі, визначеному статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 21 лютого 2018 року у справі № 619/2262/17, від 19 червня 2018 року у справі № 344/14522/17, від 01 листопада 2018 року у справі №826/20383/16.

Також, суд в цій частині, визнав причини пропуску позивачем встановленого частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку, поважними та поновив позивачу строк на звернення до суду, про що постановив ухвалу.

За таких обставин відмова Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у перерахунку пенсії за період з 1 січня по 2 серпня 2014 року є протиправною.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Тобто, обов'язок доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень одночасно покладено на усіх учасників процесу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятого рішення в частині перерахунку пенсії за період з 1 січня по 2 серпня 2014 року є протиправною.

Водночас докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог у цій частині, та не були спростовані відповідачем.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є частково обґрунтованим та підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших витрат іншими учасниками справи суду не надано, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним відмову Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, яке було оформлено листом від 05.03.2018 № 31/2-01.

Зобов'язати Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (ідентифікаційний код: 41249465, місцезнаходження: 09001, Київська область, м. Сквира, вул. Богачевського, 18) здійснити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) за період з 1 січня 2014 року по 2 серпня 2014 року, перерахунок пенсії з урахуванням належного йому права на пенсію по інвалідності у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складання повного рішення суду - 20.06.2018

Суддя Панченко Н.Д.