Справа № 820/4594/18
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 листопада 2018 р. № 820/4594/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д.,

при секретарі судового засідання - Єрьомкіній К.І.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1О,

представника відповідача - не прибув,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Українсько-Російська страхова компанія "ВАРТА" до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, третя особа- Головне управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ПАТ "Українсько-Російська страхова компанія "ВАРТА", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними і скасувати повністю податкові повідомлення - рішення від 27.08.2015 № та №, винесені ДПІ у Київському районі м. Харкова ДФС у Харківській області;

- визнати протиправними дії ДПІ у Київському районі м. Харкова ДФС у Харківській області, що мали місце 12.05.2015 щодо нарахування і щодо стягнення з ОСОБА_3 «ВАРТА» (шляхом зменшення сум наявної переплати) пені за несвоєчасну оплату самостійно визначених грошових зобов'язань з податку на прибуток в загальному розмірі 20 247,23 грн.;

- стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_3 «ВАРТА» погоджується із тим, що підприємством було допущено порушення терміну подання податкової звітності з податку на прибуток за податковий період 2014 рік. Відповідно, ОСОБА_3 «ВАРТА» не заперечує правомірність податкового повідомлення - рішення від 27.08.2015 № і визнає визначену ним суму грошового зобов'язання. Разом з тим, ОСОБА_3 «ВАРТА» абсолютно не згодне із висновками ОСОБА_1 перевірки про допущення нашою організацією порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток. Відповідно, ОСОБА_3 «ВАРТА» вважає незаконними і необґрунтованими податкові повідомлення - рішення від 27.08.2015 № та №, а також незаконними і відповідні дії відповідача про нарахування і стягнення пені, з тих підстав, що станом на граничну дату оплати зазначених грошових зобовязань мало переплату з податку на прибуток, про що було відомо відповідачеві. За таких обставин, якщо на момент виникнення податкового зобов'язання платник податків має переплату з цього податку, податковий орган повинен враховувати наявну переплату і повинен зараховувати її в якості оплати податкового зобов'язання, що виникло з того самого податку.

Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог позивача заперечував, посилаючись на правомірність винесених податкових повідомлень-рішень, та правомірність нарахування пені позивачу.

Третя особа направила до суду відзив, в якому проти позову заперечувала, посилаючись на правомірність рішень та дій відповідача.

У судове засідання, призначене на 19.11.2018 року позивач не зявився. В звязку з першою неявкою позивача, з метою забезпечення участі його представника в розгляді справи по суті судове засідання відкладене на 30.11.2018 року.

Протокольною ухвалою суду від 06.09.2018 року за результатами розгляду клопотання представника позивача до участі у розгляді справи в якості третьої особи залучено Головне управління ДФС у Харківській області.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

27 серпня 2015 року ПРАТ «УКРАЇНСЬКО - РОСІЙСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВАРТА» (надалі - ОСОБА_3 «ВАРТА» або позивач) були вручені податкові повідомлення - рішення від 27.08.2015 №. № та №, які були винесені ДПІ у Київському районі м. Харкова ТУ ДФС у Харківській області (надалі - відповідач) на підставі ОСОБА_1 від 14.08.2015 №16/20-31-15-03-09/14080209 камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток (надалі - ОСОБА_1).

Згідно з висновками ОСОБА_1 камеральної перевірки ОСОБА_3 «ВАРТА» були допущені наступі порушення податкового законодавства:

1. Порушено термін подання податкової звітності з податку на прибуток за податковий період 2014 рік. Граничний строк подання 02.03.2015. Дата фактичного подання -09.04.2015.

2. Порушено термін сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме:

в частині сплати суми грошового зобов'язання (в розмірі 72 384,00 грн.), самостійно визначеного платником податків на підставі податкової декларації з податку на доходи (прибуток) страховика за період Рік ЗОН дід 9ТО3.2014

№ (1/12 - авансовий внесок з податку на прибуток за січень 2015 року). Кількість днів затримки сплати - 102 дні;

в частині сплати суми грошового зобовязання (в розмірі 72 384,00 грн.), самостійно визначеного платником податків на підставі податкової декларації з податку на доходи (прибуток) страховика за період Рік 2013 від 03.03.2014 № (1/12 - авансовий внесок з податку на прибуток за лютий 2015 року). Кількість днів затримки сплати - 72 дні;

в частині сплати суми грошового зобовязання (в розмірі 511 140,00 грн.), самостійно визначеного платником податків на підставі податкової декларації з податку на доходи (прибуток) страховика за період Рік 2014 від 09.04.2015 №. Кількість днів затримки сплати - 33 дні.

У зв'язку із допущенним порушенням терміну подання податкової звітності з податку на прибуток за податковий період 2014 рік відповідачем було винесене податкове повідомлення - рішення від 27.08.2015 №. яким ОСОБА_3 «ВАРТА» було визначене суму грошового зобов'язання в розмірі 170,00 грн.

У зв'язку із допущенним порушенням терміну сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з податку на прибуток відповідачем були винесені податкові повідомленням - рішеннями від 27.08.2015 № та №, якими ОСОБА_3 «ВАРТА» було визначено суму грошового зобов'язання штраф 20% в розмірі 50 489,95 грн. та 28 953,60 грн., відповідно.

Відповідачем також була нарахована (без винесення окремих податкових повідомлень рішень) і стягнута з позивача пеня в загальному розмірі 20 247,23 грн.. а саме:

7 210,64 грн. - пеня за прострочення оплати авансового внеску з податку на прибуток за січень 2015 року в сумі в період з 31.01.2015 по 11.05.2015;

5 068,68 грн. - пеня за прострочення оплати авансового внеску з податку на прибуток за лютий 2015 року в сумі в період з 02.03.2015 по 11.05.2015;

7 967, 73 грн. - пеня за прострочення оплати самостійно визначеного грошового зобовязання на підставі податкової декларації з податку на доходи (прибуток) страховика за період Рік 2014 від 09.04.2015 № за період з 10.04.2015 по

11.05.2015.

ОСОБА_3 «ВАРТА» погоджується із тим, що підприємством позивача було допущено порушення терміну подання податкової звітності з податку на прибуток за податковий період 2014 рік. Відповідно, ОСОБА_3 «ВАРТА» не заперечує правомірність податкового повідомлення - рішення від 27.08.2015 № і визнає визначену ним суму грошового зобов'язання.

З матеріалів справи судом встановлено, що за результатами роботи в 2013 році ОСОБА_3 «ВАРТА» була подана до ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області податкова декларація від 03.03.2014 з податку на доходи (прибуток) страховика N2 (код декларації 30100412) (надалі за текстом - Декларація від 03.03.2014). Відповідно до рядка 17 зазначеної декларації величина податку на прибуток, нарахованого за результатами останнього календарного кварталу звітного (податкового) періоду становила 868 613,00 грн.

Виходячи із зазначених норм права, в Декларації № був поданий розрахунок щомісячних авансових внесків, які мали сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Зазначена сума склала: 868 613,00 грн. / 12 = 72 384,00 грн.

Ця сума (72 384,00 грн.) відображена в рядку 37 Декларації від 03.03.2014. Обов'язок сплачувати зазначену суму (72 384,00 грн.) в якості авансового внеску з податку на прибуток розпочався у ОСОБА_3 «ВАРТА» в березні 2014 року і закінчувався в лютому 2015 року.

Для відстеження стану розрахунків платника податку з бюджетом в 2015 році ДПІ у Київському районі м. Харкова ТУ ДФС у Харківській області були створені окремі коди обліку податку: 00, який мав назву «Податок на прибуток страхових організацій, включаючи філіали аналогічних організацій, розташованих на території України»; 00, який мав назву «авансові внески з податку на прибуток страхових організацій, включаючи філіали аналогічних організацій».

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами в ОСОБА_3 «ВАРТА» був наявний обовязок сплачувати в період з 01.03.2014 по 28.02.15 авансовий внесок з податку на прибуток в розмірі 72 384,00 грн., з огляду на що відповідачем були зроблені відповідні нарахування за кодом обліку податку 00 в загальній сумі 144 768.00 грн.:

- 30.01.2015 - було нараховано 72 384,00 грн. Зазначена сума вважалася простроченою в період з дня її нарахування і до 12.05.2015. Загальний строк прострочення - 102 дні;

- 28.02.2015 - було нараховано 72 384,00 грн. Зазначена сума вважалася простроченою в період з дня її нарахування і до 12.05.2015. Загальний строк прострочення - 72 дні.

Як вбачається з довідкової таблиці за 2015 рік про стан розрахунків ОСОБА_3 «ВАРТА» зі сплати податку на прибуток підприємств (код обліку податку 00), яка сформована відповідачем і розміщена в електронному кабінеті платника податків, станом на 31.12.2014 позивач мав загальну переплату із податку на прибуток в розмірі 258 690,26 грн. Переплата в зазначеному розмірі зберігалася також і в період з по 09.04.2015, тобто в той період часу, коли податковий орган проводив нарахування авансового внеску з податку на прибуток в розмірі по 72 384,00 грн. за кодом обліку податку 00.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг це сума самостійно узгодженого зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму грошового зобовязання.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу Джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобовязань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Як зазначено в п. 43.1 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та ст. 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з п. 43.3 Податкового кодексу України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до п. 43.4 Податкового кодексу України платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Відповідно до Класифікації доходів бюджету, затвердженої наказом Мінфіну від 14.01.2011 р. № 11, сплата податку на прибуток приватних підприємств та авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств відбувається за різними кодами бюджетної класифікації:

Отже, сплата податку на прибуток приватних підприємств та авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств відбувається різними платежами, а відтак погашення податкового боргу платника податків за рахунок надмірно сплачених платежів у даному випадку не може бути здійснена без відповідної заяви платника податків (автоматично), а відтак твердження позивача, що відповідач мав автоматично (без подання позивачем відповідної заяви) зарахувати надміру сплачені кошти по податку на прибуток в рахунок погашення заборгованості по сплаті авансових внесків з податку на прибуток є необґрунтованим.

Суд критично ставиться до посилання позивача на Наказ Міністерства фінансів України від 20.07.2015 року № 651, яким виключено з Класифікації доходів бюджету деякі позиції, зокрема й код бюджетної класифікації 11023700 «Авансові внески з податку на прибуток страхових організацій, включаючи філіали аналогічних організацій, розташованих на території України» з огляду на те, що вказаний наказ виник після спливу строку на сплату грошових зобов'язань з авансових внесків з податку на прибуток та виникнення прострочення такої сплати. На момент закінчення строку на сплату зобов'язань з авансових внесків з податку на прибуток вказані коди класифікації доходів виключені не були, а відтак платежі з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств та платежі зі сплати податку на прибуток приватних підприємств були різними платежами з різними кодами бюджетної класифікації.

Частиною п'ятою ст. 45 Бюджетного кодексу встановлено, що податки і збори визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування коштів на єдиний казначейський рахунок державного бюджету України.

Відповідно до п. 2.3 глави 2 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22, відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах, зокрема при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Крім того, пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Кодексу передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається зокрема при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, позивачем самостійно нараховано грошове зобовязання з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств.

Відповідно до положень п. 129.4 ст. 129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем вимоги податкового законодавства щодо сплати самостійно нарахованих зобовязань з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств сплачені не були, з підстав наявних на думку позивача обовязків відповідача щодо самостійного зарахування переплати з платежу з податку на прибуток приватних підприємств рахунок погашення зобовязань з авансових внесків з податку на прибуток.

Проте, враховуючи те, що відповідно до діючого на момент виникнення в позивача обовязку зі сплати авансових внесків законодавства вказані платежі мали різні коди класифікації доходів бюджету, та не могли вважатися ідентичними платежами, такий обовязок в податкового органу міг виникнути виключно на підставі заяви платника податку, щодо погашення податкового боргу платника податків з авансових внесків з податку на прибуток підприємств за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів до відповідних бюджетів.

Як було встановлено в ході розгляду справи такої заяви позивачем подано до податкового органу не було, з причин того, що позивач помилково вважав вказані платежі ідентичними.

Стосовно неправомірності податкового повідомлення - рішення віл 27.08.2015 №000180150, судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 «ВАРТА» було допущено порушення терміну подання податкової звітності з податку на прибуток за податковий період 2014 рік.

Податкова декларація з податку на прибуток підприємств за 2014 рік № від 03.04.2015 (код декларації 30100413) була подана до ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області 09.04.2015 (надалі за текстом - Декларація від 09.04.2015), хоча граничний строк її подання - 02.03.2015.

У зв'язку із цим порушенням відповідачем було винесене податкове повідомлення - рішення від 23.11.2017 №, яким було визначене суму грошового зобов'язання в розмірі 170,00 грн. яке повністю визнається позивачем.

У зв'язку із виявленими технічними помилками, ОСОБА_3 «ВАРТА» подало до ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2014 рік № від 24.04.2015 (код декларації 30100413), якою були уточнені відомості, що містилися в Декларації від 09.04.2015. Зазначена уточнююча декларація була отримана відповідачем 12.05.2015 (надалі за текстом - Декларація від 12.05.2015).

В Декларації від 09.04.2015 ОСОБА_3 «ВАРТА» зазначило, що за результатами 2015 року величина податку на прибуток, нарахованого за результатами останнього календарного кварталу звітного (податкового) періоду становила 511 140,00 грн. (рядок 15 декларації).

В Декларації від 09.04.2015 помилково не була врахована сума авансових внесків з податку на прибуток, які були фактично сплачені ОСОБА_3 «ВАРТА» протягом 10 місяців 2014 року (з 01.03.2014 по 31.12.2014) в загальному розмірі 723 840,00 грн. Відповідно, при складанні Декларації від 09.04.2015 помилково не був заповнений рядок 12.1, що призвело до завищення бази оподаткування - замість зазначеної величини 511 140,00 грн. в рядку 15 повинна була бути зазначена відємна величина - 212 700,00 грн.

Зазначена технічна помилка була виправлена і ОСОБА_3 «ВАРТА» подало Декларацію від 12.05.2015.

Як випливає із довідкових таблиць за 2015 рік про стан розрахунків ОСОБА_3 «ВАРТА» зі сплати податку на прибуток підприємств (код обліку податку 00),

09.04.2015 відповідачем було здійснене нарахування грошового зобовязання в розмірі 511 140.00 грн. В

Відповідачем той же день автоматично зменшено зазначене грошове зобовязання на суму наявної переплати із цього податку в розмірі 258 690,26 грн. Таким чином, станом на 09.04.2015 в зазначеній таблиці обліковується заборгованість ОСОБА_3 «ВАРТА» зі сплати податку на прибуток підприємств в розмірі 252 449,74 грн.

Після подання ОСОБА_3 «ВАРТА» декларації від 12.05.2015 відповідач в той же день (12.05.2015) здійснив коригування грошових зобовязань ОСОБА_3 «ВАРТА» з податку на прибуток в сторону їх зменшення на суму 723 840,00 грн., а саме:

-було здійснене їх зменшення на 511 140,00 грн. за кодом обліку податку 00:

-було здійснене їх зменшення на 212 700,00 грн. за кодом обліку податку 00.

Відтак, на момент винесення спірних податкових - повідомлень рішень (27.08.2015) відповідачеві було відомо, що станом на 09.04.2015 позивач не лише не мав заборгованості по сплаті податку на прибуток, але й мав фактичну переплату в розмірі 212 700,00 грн.

Проте, відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач в позовній заяві самостійно зазначає граничний день подання декларації, а саме - 02.03.2015.

Граничний строк виконання зобовязань зі сплати податку, відповідно до акту перевірки - 09.04.2015 року.

Строк виконання самостійно нарахованого позивачем зобовязання сплив 09.04.2015 року, проте позивачем податок сплачений не був. Станом на дату спливу встановленого строку виконання зобовязань, позивачем не було скориговано суми податкових зобовязань, оскільки уточнену декларацію подано позивачем лише 12.05.2015 року. Відтак, станом на 09.04.2015 року в позивача був наявний обовязок сплатити самостійно нараховане узгоджене зобовязання з податку на прибуток. Проте, строки визначені ПК України позивач податкові зобовязання не сплатив.

Вказаний термін не переноситься у часі у звязку з прийняттям податкового повідомлення рішення, або подання уточнюючої декларації.

Факт прострочення виконання самостійно узгодженого податкового зобовязання, яке станом на 09.04.2015 року числилось за підприємством позивача настав 10.04.2015 року.

Факт подання уточненої декларації, якою зменшено податкове зобовязання не спростовує факту порушення строків сплати наявного на день прострочення самостійно нарахованого позивачем податкового зобовязання.

Відповідно до положень п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах, зокрема при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Крім того, пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Кодексу передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається зокрема при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом.

Відповідно до п. 14.1 визначені поняття штрафної санкції та пені:

пп. 14.1.162. пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки;

пп. 14.1.265. штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

З аналізу норм податкового кодексу вбачається, що штрафні санкції можуть застосовуватися як окремо так і разом із пенею.

Відтак одночасне застосування відповідачем штрафу та пені не суперечить вимогам податкового кодексу і не є подвійним притягненням до відповідальності за одне й теж саме порушення.

Відтак суд не вбачає підстав вважати, що відповідачем порушено норми чинного на час виникнення правовідносин законодавства підчас прийняття спірних податкових повідомлень-рішень та нарахування пені.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 241246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Українсько-Російська страхова компанія "ВАРТА" до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, третя особа - Головне управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено 10.12.2018 року.

Суддя Кухар М.Д.