Справа № 460/2572/18
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2018 року

м. Рівне

№460/2572/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринця Д.Є. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Лагідком"

про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення (далі - позивач, Національна рада) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Лагідком” (далі – відповідач, ТОВ “Лагідком”), в якій просить стягнути з ТОВ “Лагідком” на користь Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення штраф та пеню у розмірі 2218,96 грн.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що рішенням Національної ради від 12.07.2018 року № 1033 встановлено факт неподання ТОВ “Лагідком” інформації про структуру власності та зобов'язано у тридцятиденний термін з дня повідомлення Національною радою про прийняте рішення сплатити до Державного бюджету України штраф у розмірі 1562,50 грн.

Станом на 01.10.2018 ТОВ “Лагідком” не надало Національній раді документального підтвердження факту сплати штрафу.

У зв’язку з несплатою штрафу у тридцятиденний термін з дня повідомлення відповідача нараховано пеню: за 42 дні (з 21.08.2018 по 01.10.2018) 1% (від суми штрафу) 656,46 грн.

Оскільки відповідачем у встановлений строк, штраф не сплачено, позивачем прийнято рішення від 06.09.2018 року №1455 про звернення до суду щодо стягнення штрафу з ТОВ “Лагідком

Ухвалою суду від 07.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачу п'ятнадцять днів з дня вручення (отримання) цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відповідачем у встановлений судом строк відзиву не надано.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення винесено рішення №1033 від 12.07.2018 року про накладення штрафу на ТОВ «Лагідком», м. Рівне.

Пунктом 3 рішення встановлено ТОВ «Лагідком», м. Рівне, у тридцятиденний термін з дня отримання цього рішення сплатити до Державного бюджету України штраф у розмірі 1562,50 грн. згідно з додатком до рішення, долученого позивачем до матеріалів справи. Станом на момент розгляду справи доказів сплати штрафу до суду не подано.

Оскільки відповідачем в добровільному порядку зазначену суму заборгованості не сплачено, позивач звернувся до суду.

Всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 23 вересня 1997 року №538/97-ВР «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення», Національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням законів України у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цими законами.

Згідно з частиною 4 статті 7 Закону України від 21 грудня 1993 року №3759-ХІІ “Про телебачення і радіомовлення” (далі - Закон України “Про телебачення і радіомовлення”), єдиним органом державного регулювання діяльності у сфері телебачення і радіомовлення незалежно від способу розповсюдження телерадіопрограм і передач є Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення.

Стаття 70 цього ж Закону передбачає, що Національна рада здійснює контроль за дотриманням та забезпечує виконання вимог: законодавства України у сфері телебачення і радіомовлення; Закону України “Про рекламу” щодо спонсорства і порядку розповсюдження реклами на телебаченні і радіомовленні; законодавства про захист суспільної моралі; законодавства про кінематографію щодо квоти демонстрування національних фільмів та щодо розповсюдження чи демонстрування телерадіоорганізаціями творів, розповсюдження і демонстрування яких заборонено законодавством про кінематографію.

У відповідності до статті 71 Закону України “Про телебачення і радіомовлення” відповідальність за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення несуть телерадіоорганізації, провайдери програмної послуги, їх керівники та працівники, інші суб'єкти господарської діяльності, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Винні в порушеннях несуть цивільно-правову, адміністративну і кримінальну відповідальність згідно із законодавством України.

Міру відповідальності та відповідні санкції за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення встановлює суд. У визначених цим Законом випадках санкції за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення встановлюються Національною радою.

Відповідальність за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення встановлюється на підставі документальних свідчень, актів перевірки телерадіоорганізацій, звернень визначених цим Законом органів державної влади.

Згідно з положеннями частин другої, третьої та п’ятої статті 72 Закону України “Про телебачення і радіомовлення” Національна рада застосовує санкції до телерадіоорганізацій у разі порушення ними вимог цього Закону та/або умов ліцензії. Національна рада застосовує санкції до провайдерів програмної послуги у разі порушення ними вимог цього Закону та/або умов ліцензії. Національна рада приймає рішення про застосування санкцій на підставі наданих документальних свідчень, актів перевірки чи подання визначених цим Законом органів державної влади.

Частиною шостою цієї ж статті встановлено, що Національна рада може застосовувати до телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги такі санкції: оголошення попередження; стягнення штрафу; анулювання ліцензії на підставі рішення суду за позовом Національної ради.

Відповідно до частини десятої статті 72 Закону України “Про телебачення і радіомовлення” штраф не може накладатися, якщо з часу порушення законодавства, за яке він може бути застосований, минуло більше одного календарного року.

За неподання або несвоєчасне подання інформації, передбаченої частиною другою статті 59 (для телерадіоорганізацій) або частиною дев’ятою статті 40 (для провайдерів програмної послуги) цього Закону, телерадіоорганізація або провайдер програмної послуги сплачує штраф у розмірі 5 відсотків загальної суми ліцензійного збору за всіма ліцензіями, власниками яких є порушник, відповідно до статті 31 цього Закону (абзац 4 частини 11 статті 72 Закону).

Ліцензіат вважається належно повідомленим Національною радою про прийняте рішення через п’ять днів з моменту надсилання йому копії такого рішення рекомендованим листом.

У разі застосування санкції у вигляді штрафу ліцензіат зобов’язаний сплатити штраф у тридцятиденний термін з дня повідомлення Національною радою про прийняте рішення. За кожен день прострочення сплати нараховується пеня у розмірі одного відсотка суми штрафу. У разі несплати ліцензіатом штрафу штраф стягується за рішенням суду.

У разі оскарження ліцензіатом рішення про застосування санкції у вигляді штрафу термін сплати штрафу, зазначений у цій частині, та нарахування пені за прострочення його сплати призупиняється на час судового розгляду справи.

Таким чином, у разі не оскарження рішення Національної ради щодо застосування штрафних санкцій, ліцензіат зобов’язаний сплатити штраф у тридцятиденний термін з дня повідомлення Національною радою про прийняте рішення, а за несвоєчасну сплату нараховується пеня.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 12.07.2018 року №1033 “Про накладення штрафу на ТОВ “Лагідком , м. Рівне.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 12.07.2018 року №1033 “Про накладення штрафу на ТОВ “Лагідком”, м. Рівне визнано порушення відповідачем частини четвертої статті 12 та частини дев’ятої статті 40 Закону України “Про телебачення і радіомовлення”, у зв’язку із чим пунктом 3 цього рішення до товариства застосовано штраф у розмірі 1562,50 грн.

В подальшому, рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №1455 від 06.09.2018 року “Про звернення до суду про стягнення штрафу з ТОВ “Лагідком”, місто Рівне визнано порушення останнім пункту 3 рішення Національної ради від 12.07.2018 року №1033 та вирішено звернутися до суду про стягнення штрафу, Управлінню фінансової та бухгалтерської служби доручено нарахувати ТОВ “Лагідком”, місто Рівне, пеню за кожен день прострочення сплати.

З наданого суду розрахунку суми заборгованості вбачається, що сума штрафу складає 1562,50 грн., пеня (1 % суми штрафу за кожен день прострочення сплати) станом на 01.10.2018 року становить 656,46 грн., а разом – 2218,96 грн.

Жодних доказів щодо неправомірності визначення розміру штрафу та нарахованої позивачем пені, неправомірності їх нарахування, а також доказів щодо погашення наявної у відповідача заборгованості у розмірі 2218,96 грн. суду не надано.

Згідно із статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд дійшов висновку, що позивачем надано суду належні та допустимі докази правомірності застосування до відповідача штрафу та нарахування пені, а тому, наявні правові підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов’язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Лагідком” (33014, м. Рівне, вул. Степана Бандери, 45, ) на користь Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (01601, м. Київ, вул. Прорізна, 2, ) штраф та пеню у розмірі 2218 грн. 96 коп. (дві тисячі двісті вісімнадцять гривень дев’яносто копійок) за наступними реквізитами: УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, код ЗКПО 37995466, р/р 6011 в Казначействі України (ЕАП) у м. Києві, МФО 899998, сплата штрафу згідно з рішенням Національної ради від 12.07.2018 №1033 без ПДВ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 13 грудня 2018 року.

Суддя Махаринець Д.Є.