Справа № 804/1417/18
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2018 року Справа № 804/1417/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Букіна Л.Є.,
за участю: секретаря судового засідання Бутенко П.В.,
представника позивача - Сербулова К.О.,
представника відповідача - Гусаров В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укртеплобуд» про підтвердження умовного адміністративного арешту майна та зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укртеплобуд» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 22.02.2018 року надійшов позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укртеплобуд» (далі - Товариство, відповідач) про підтвердження умовного адміністративного арешту майна.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області, у зв'язку із недопуском до проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства, прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, обґрунтованість якого відповідно до вимог Податкового кодексу України, протягом 96 годин має бути перевірена судом. Позивач звернувся до суду з поданням, але ухвалою суду відмовлено у прийнятті подання у зв'язку з тим, що між сторонами існує спір про право. Тому, відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, позивач звернувся до суду з позовною заявою з тими самими вимогами у загальному порядку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження. Тією ж ухвалою суду відповідачу роз'яснено право, у тому числі: на подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач наданим правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, проте подав до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 23.04.2018 року зустрічний позов про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 06.02.2018 року № 874-П «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Укртеплобуд»».
В обґрунтування зустрічного позову Товариство посилалося на протиправність оскарженого наказу, який за позицією позивача, прийнятий податковим органом не зважаючи на відсутність законодавчо визначених підстав для призначення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства згідно з п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодекс України, зокрема: без направлення на адресу відповідача належним чином оформленого обов'язкового письмового запиту контролюючого органу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2018 року вимоги за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія» Укртеплобуд» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу об'єднано у справі №804/1417/18 в одне провадження з первісним позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Укртеплобуд» про підтвердження умовного адміністративного арешту майна.
Від позивача на адресу суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в яких останній у задоволенні зустрічного позову просить відмовити посилаючись на те, що у разі, якщо за наслідками аналізу податкової інформації, що міститься у базах даних контролюючого органу, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства, контролюючий орган вправі надіслати платникові запит щодо такої інформації, а у випадку не надання пояснень та їх документальних підтверджень - здійснити позапланову перевірку. При цьому, як зазначає позивач, чинним законодавством не передбачено обов'язок контролюючого органу зазначати у запиті, аналіз якої саме податкової інформації став підставою для направлення запиту, у зв'язку з чим вважає, що призначаючи документальну позапланову виїзну перевірку Товариства, у тому числі на підставі п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодекс України, діяв у спосіб, що передбачений чинним законодавством.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 року призначено у справі судову почеркознавчу експертизу та зупинено провадження на час проведення такої експертизи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 року поновлено провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 року закрито підготовче провадження і розпочато розгляд справи по суті.
Представник ГУ ДФС у Дніпропетровській області у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та заперечував проти задоволення зустрічного позову.
Представник Товариства у судовому засіданні заперечував проти задоволення первісного позову у повному обсязі, наполягав на задоволенні зустрічного позову.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, є юридичною особою та у відповідності до норм Податкового кодексу України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом, а також перевіряти достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків та зборів.
12.02.2018р. посадовими особами податкового органу здійснено вихід за податковою адресою Товариства. У зв'язку з відсутністю посадових осіб Товариства за податковою адресою, позивачем складено акт від 12.02.2018 №7942/04-36-14-17/39776184.
У той же час, відповідач вважає, що у податкового органу були відсутні підстави для прийняття наказу від 06.02.2018 року № 874-П «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Укртеплобуд»» згідно з п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодекс України, за відсутності доказів направлення на адресу відповідача належним чином оформленого обов'язкового письмового запиту контролюючого органу, у зв'язку з чим Товариство звернулося до суду із зустрічним позовом до позивача із позовною вимогою про визнання протиправним та скасування такого наказу.
При вирішенні спору суд виходить із того, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - Податковий кодекс України), який, у тому числі: визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до приписів п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Суд зазначає, що податкова перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб'єктом владних повноважень, який зобов'язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, в тому числі, документальних позапланових виїзних, є належною підставою для прийняття наказу про проведення перевірки.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених Кодексом.
Згідно із абзацом четвертим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених Кодексом.
Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.
Так, положення підпункту 78.1.1 визначають таку підставу як отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Положення підпункту 78.1.4 визначають такою підставою недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Аналіз наведених норм обумовлює висновок про те, що підпункти 78.1.1 та 78.1.4 передбачають абсолютно різні підстави для проведення позапланових перевірок, проте спільним для обох підстав є обставина ненадання або надання не у повному обсязі пояснень та документальних підтверджень протягом десяти календарних днів на письмовий запит податкового органу.
Таким чином, у разі надсилання запиту, де зазначено порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та в разі недотримання платником податків вимог щодо надання пояснень та документальних підтверджень, відповідна перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.
У той же час, визначальним при вирішенні питання про застосування адміністративного арешту майна платника податків є наявність законних підстав для проведення документальної перевірки.
Суд вказує, що згідно з п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.
Питання застосування адміністративного арешту платника податків врегульовано статтею 94 Податкового кодексу України.
Так, відповідно до п. 94.1, 94.2 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом. Арешт майна може бути застосовано, у разі якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Пунктом п'ятим ст.94 Податкового кодексу України визначено, що арешт майна може бути повним або умовним.
Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення ( п.94.5 ст.94 Податкового кодексу України).
Правовою підставою для застосування адміністративного арешту майна платника податків є рішення, прийняте керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2. Вказане рішення надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна та іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження (п.94.6 ст.94 Податкового кодексу України).
Пунктом десятим ст. 94 Податкового кодексу України передбачено обов'язок контролюючого органу перевірити в судовому порядку обґрунтованість рішення про накладення адміністративного арешту протягом 96 годин.
Судом встановлено, що позивач звертався до Дніпропетровскього окружного адміністративного суду з поданням до Товариства про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, проте у відкритті провадження було відмовлено у зв'язку з наявністю спору про право.
У той же час, представник відповідача зазначив, що директора ТОВ «Будівельна компанія» Укртеплобуд» ОСОБА_3 ніколи не отримувала такий запит та не розписувалась за його отримання.
Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржений наказ прийнятий позивачем за відсутності визначених п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України підстав для призначення податковим органом документальної позапланової виїзної перевірки Товариства, у зв'язку з чим, такий наказ підлягає скасуванню, а позовні вимоги за зустрічним позовом - задоволенню.
У той же час, враховуючи те, що в ході розгляду цієї справи судом встановлено відсутність у позивача правових підстав для проведення перевірки Товариства, а тому, як наслідок і причин застосування адміністративного арешту майна відповідача як способу забезпечення виконання ним його обов'язків, на думку суду, відпали, у зв'язку з чим позовні вимоги Головного управління ДФС у Дніпропетровській області задоволенню не підлягають.
Згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 6864 грн. підлягають стягненню на користь Товариства за рахунок бюджетних асигнувань позивача.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 06.02.2018 року № 874-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укртеплобуд»».
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 10.12.2018 року.

Суддя Л.Є. Букіна