Справа № 160/8472/18
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2018 року Справа № 160/8472/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
12.11.2018 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить:
- дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахуванні стажу роботи у ВАТ "Центршахторудстой" з 15.09.1996 року по 01.07.2001 року до пільгового визнати неправомірними;
- відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02.08.2018 року №837/03.15/12 - скасувати;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати стаж роботи у ВАТ "Центршахторудстой" з 15.09.1996 року по 01.07.2001 року до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку в порядку ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування";
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень суми сплаченого судового збору.
15.11.2018 року ухвалою суду було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України на 12.12.2018 року (а.с. 2).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23.07.2018 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії не залежно від віку та відповідним пакетом документів. Проте, листом від 02.08.2018 року №837/03.15/12 у призначенні пенсії було відмовлено, у зв'язку з тим, що пільговий стаж (провідні професії, підземні) відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» становить лише 15 років 6 місяців 29 днів. При цьому, із роздруківки стажу до протоколу про призначення пенсії вбачається, що стаж роботи за період з 15.09.1996 року по 30.06.2001 року в ВАТ «Ценртошахторудстрой» (Російська Федерація) не був зарахований до пільгового стажу. В обґрунтування відмови, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначило, що зазначений період роботи не підтверджено результатами проведеної атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
10.12.2018 року представником відповідача було подано письмовий відзив на позов, у якому представник відповідача в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до вимог ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію незалежно від віку мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних та відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії. - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках та інші за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років. Крім того, відповідно до розділу II Списку робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року №202, право на пільгову пенсію згідно ст. 114 Закону поширюється на гірників підземних зайнятих протягом повного робочого дня на підземних гірничих роботах в рудниках для видобутку руд та інших корисних копалин. Крім того, представник відповідача посилається на п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, якщо у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій правонаступників.
Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ВАТ «Центрошахторудбуд» ліквідовано за рішенням суду. З урахуванням наведеного, в травні 2018 року Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області під час розгляду документів позивача щодо підтвердження періодів роботи з 15.09.1996 року по 01.07.2001 року, що дає право на призначення пільгових умовах, встановлено наступне:
В архівній довідці від 19.07.2017 №1904-еп, виданій відділом муніципального архівного фонду управління документального забезпечення адміністрації міста Бєлгорода, зазначено, що ОСОБА_2 працював у ВАТ «Центрошахторудбуд»:
- з 15.09.1996 (пак. від 10.10.1996 №57-к) - прийнятий гірничим робітником 3 розряду на підземних роботах,
- з 01.06.1998 (нак. від 22.06.1998 №35-к) - переведений прохідником 4 розряду на підземних роботах,
- з 01.02.2001 (нак. від 09.02.2001 №10-) - присвоєно 5 розряд прохідника,
- з 01.07.2001 (нак. від 02.07.2001 №75-к) - звільнений.
В особовій картці місце роботи вказано «Новорос». відомості на яких об'єктах будівниці: (рудник, шахта, розріз), працював заявник відсутні.
Документи (табелі спусків в шахту, табелі обліку робочого часу, довідки про заробіток), я підтверджують роботу заявника в підземних умовах (на умовах ч. 3 ст. 114) повний робочий день розгляд Комісії не надані.
За таких обставин, комісією прийнято рішення, що для підтвердження періоду роботи позивача з 15.09.1996 року по 01.07.2001 року, для зарахування до пільгового стажу відповідно до частини З статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» недостатньо документів. Враховуючи висновки, викладені в рішенні Комісії №01 від 29.05.2018 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовлено в призначенні пенсії в порядку ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Крім того, представник відповідача зазначив, що статтею 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення (перерахунку) пенсії. Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача. З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії (здійснення перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший) та визначення підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку), суд не має права втручатися. За таких обставин, позовна вимога про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію пільгову позивачу також не підлягає задоволенню.
Також, одночасно з поданням відзиву на позов, представником відповідача було подано заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Розглянувши вказане клопотання, вивчивши надані докази на його підтвердження, суд не находить підстав для його задоволення та призначення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 6 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про:
1) залишення заяви відповідача без задоволення;
2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
За приписами ч. 6 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:
1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;
2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Відповідно до пункту 20 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
23.07.2018 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком, що підтверджується копією відповідної заяви, наявної у матеріалах справи, до якої було додано: трудова книжка, довідка про заробітну плату, довідка про фактичні роботи, пільгова довідка, копія диплому, копія паспорту, копія коду, копія військового квитка, довідка з ОРВК, копія свідоцтва про шлюб, копія свідоцтва про народження дитини, копія свідоцтва про розірвання шлюбу, анкета (а.с. 43, 44).
Листом №837/03.1512 від 02.08.2018 року позивачу було повідомлено, що згідно за умовами статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію незалежно від віку мають працівники, посередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю. р)д4 та. інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів раїни, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів, стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах менше 20 років. Водночас, загальний стаж роботи позивача станом на 23.07.2018 року склав - 25 років 11 місяців. 25 днів, у тому числі пільговий стаж по ст. 114, провідні посади, підземні - 15 років 6 місяців. 29 днів. А тому, з урахуванням вищезазначеного, права на призначення пільгової пенсії незалежно від віку позивач не має (а.с. 22).
Отже, спір між сторонами виник стосовно не зарахування відповідачем до пільгового стажу періоду роботи позивача з 15.09.1996 року по 01.07.2001 року на ВАТ "Центршахторудстой" (Російська Федерація).
Спірні правовідносини регулюються положеннями Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне державне страхування» (далі - Закон №1058-ІV) та Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ).
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Таким чином, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов'язаннями України.
Відповідно до ст. 24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За змістом ч. 3 ст. 114 Закону №1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
За змістом статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до статті 62 Закону України №1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).
Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.
Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків №1 або №2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком №1 або №2.
Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.
Як встановлено п. 4.7 Порядку №22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Аналізуючи наведені норми пенсійного законодавства вбачається, що у зв'язку зі зверненням позивача щодо призначення (перерахунку) пенсії за віком на пільгових умовах управління Пенсійного фонду зобов'язане перевірити, зокрема, чи має заявник стаж роботи за списком № 1 і чи був позивач безпосередньо зайнятий на роботах, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі. У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяло управління обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу, тобто необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки та визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
За змістом ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Щодо доводів позивача стосовно не підтвердження результатів проведеної атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок проведення атестації). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та розробленими Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Згідно пунктів 1, 3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
Як встановлено пунктами 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Крім того, відповідно до п. 20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Аналізуючи вищезазначені положення законодавства, суд дійшов висновку, що у особи виникає право на звернення до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії з віком за умов досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 25 років, який підтверджується записами, наявними у трудовій книжці. При цьому, законодавцем визначено порядок підтвердження стажу роботи у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Також необхідно зазначити, що за приписами ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Із матеріалів адміністративної справи та копії трудової книжки ЕВ №967906, вбачається, що у період:
- з 15.09.1996 (пак. від 10.10.1996 №57-к) - прийнятий гірничим робітником 3 розряд підземних роботах,
- з 01.06.1998 (нак. від 22.06.1998 №35-к) - переведений прохідником 4 розряду на під землею: роботах,
- з 01.02.2001 (нак. від 09.02.2001 №10-к) - присвоєно 5 розряд прохідника;
- з 01.07.2001 (нак. від 02.07.2001 №75-к) - звільнений.
Водночас, листом №837/03.1512 від 02.08.2018 року позивачу було повідомлено, що згідно за умовами статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію незалежно від віку мають працівники, посередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю. р)д4 та. інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів раїни, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів, стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах менше 20 років. Водночас, загальний стаж роботи позивача станом на 23.07.2018 року склав - 25 років 11 місяців 25 днів, у тому числі пільговий стаж по ст. 114, провідні посади, підземні - 15 років 6 місяців 29 днів. А тому, з урахуванням вищезазначеного, права на призначення пільгової пенсії незалежно від віку позивач не має.
Проте, суд вважає такі доводи безпідставними та таким, що суперечать обставинам, встановленим у ході розгляду даної справи.
Водночас, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо повноважень Пенсійного фонду, передбачених статтею 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за змістом якої визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, оскільки позивачем заявлено, зокрема позовну вимогу щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати стаж роботи у ВАТ "Центршахторудстой" з 15.09.1996 року по 01.07.2001 року до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку в порядку ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а не безпосередньо здійснити призначення (перерахунок) пенсії.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 року у справі №233/2084/17.
За змістом ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Надаючи оцінку рішенню відповідача, оформленого листом листом №837/03.1512 від 02.08.2018 року, яким було відмовлено позивачу у призначенні пенсії незалежно від віку, суд вважає його невмотивованим та таким, що суперечить обставинам, встановленим в ході судового розгляду справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано спірні періоди роботи до пільгового трудового стажу, що дає право на призначення пенсі незалежно від віку в порядку ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахуванні стажу роботи у ВАТ "Центршахторудстой" з 15.09.1996 року по 01.07.2001 року до пільгового.
Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом №837/03.15/12 від 02.08.2018 року про відмову у призначенні пільгової пенсії незалежно від віку відповідно до 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати стаж роботи у ВАТ "Центршахторудстой" з 15.09.1996 року по 01.07.2001 року до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку в порядку ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець