Справа № 2-а-5570/11
Суддя: Іванов Д. Л.
Дата ухвалення: 2011-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5570/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2011 року м. Кіровоград

Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

Головуючого - судді Іванова Д.Л.,

при секретарі - Логвинюк О.В.,

розглянувши в порядку скороченого провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної ради в м. Кіровограді про перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги по інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з адміністративним позовом в якому просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної ради в м. Кіровограді у нарахуванні та виплаті щорічної разової допомоги по інвалідності, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у меншому розмірі ніж передбачено ст. 13 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « - неправомірними та стягнути з відповідача недоплачену щорічну разову допомогу за 2009 -2010 роки у розмірі - 8634, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є інвалідом ІІ групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і відповідно до статті 14 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» його віднесено до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також позивач зазначає, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до 5 травня йому повинна виплачуватись грошова допомога в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, у звязку з цим, вважає, що розміри призначеної та виплаченої йому допомоги по інвалідності не відповідає розмірам передбаченим цим Законом, і на відмову Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної ради в м. Кіровограді просить суд визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його усунути зазначені порушення, провівши вказані перерахунки та виплати.

У запереченнях представник відповідача просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, вказуючи на безпідставність звернення позивача до суду, необгрунтованість його позовних вимог та пропущення строку звернення до суду.

Зясувавши обставини справи та оцінивши доводи сторін, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесений до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, ОСОБА_1 як інвалід другої групи відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» із змінами внесеними Законом України № 367-ХІV від 25 грудня 2008 року « Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на отримання щорічної до 5 травня разової грошової допомоги в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно статті 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За таких підстав, суд прийшов до висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, щорічна одноразова виплата допомоги по інвалідності є формою соціального забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до спеціального закону. Тобто, фактично ця допомога є формою реалізації конституційного права громадян на соціальний захист.

В той же час, що відповідно до статті 71 Закону України " Про Державний бюджет України на 2009 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

За умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату щорічної допомоги громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи це створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена допопомога.

Разом з тим, на думку суду, це не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання одноразової допомоги по інвалідності.

Слід зазначити, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги.

За таких підстав, суд прийшов до висновку, що позивач має право на отримання допомоги по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, законам України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд прийшов до висновку про те, що при визначенні розміру щорічної разової допомоги по інвалідності позивачу застосуванню підлягає ч.4 ст. 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Постанова Кабінету Міністрів України від 18 березня 2009 року № 211 « Про розмір разової грошової допомоги, що виплачуються в 2009 році відповідно до Законів України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та « Нацистських переслідувань « яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч.3 та 4 ст.8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Доводи відповідача про те, що управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної ради в м. Кіровограді протягом 2009 - 2010 років проводило соціальні виплати ОСОБА_1 в межах асигнувань, передбачених відповідними бюджетними програмами, відповідно до розмірів видатків, що направлялися органам соціального захисту населення не може бути підставою для нездійснення таких виплат або відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом, встановленим ч.2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

У запереченні представник відповідача просить відмовити позивачу у задоволенні позову, у тому числі із-за пропущення строку звернення до адміністративного суду.

У звязку з тим, що позивачем пропущений шестимісячний строк на звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, встановлений ст. 99 КАС України, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в частині перерахування та виплати недоотриманої щорічної одноразової допомоги по інвалідності за 2010 рік, з урахуванням того, що на момент проведення цих виплат ( квітень 2010 року ) строк звернення до адміністративного суду був встановлений у межах одного року, а позивач звернувся до суду 10 грудня 2010 року.

Враховуючи те, що суд не вправі виконувати функції суб'єкта владних повноважень, покладені на нього законом та питання щодо здійснення перерахунку компенсаційних виплат відносяться до компетенції управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної ради в м. Кіровограді, суд вважає за необхідне зобов'язати управління праці та соціального захисту населення здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної разової допомоги по інвалідності, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2010 рік.

Керуючись ч.2 ст. 19, ч.1 ст.46, ст.152 Конституції України,

ст. 13 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян,

які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",

ст.ст. 9, 69-71, 86, 94, 99, 100, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної ради в м. Кіровограді про перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги по інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної ради в м. Кіровограді у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги по інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у меншому розмірі ніж передбачено ст. 13 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « - неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної ради в м. Кіровограді здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги по інвалідності відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2010 рік з урахуванням раніше виплачених позивачу сум.

В решті позову ОСОБА_1 - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Постанова підлягає негайному виконанню Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної ради в м. Кіровограді

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_2