Справа № 160/8108/18
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2018 року Справа № 160/8108/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,
за участю: представника позивача: ОСОБА_3,
представника відповідача: ОСОБА_4,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю НВО «Укрмехремчермет» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 08.10.2018 року форми «Р».
В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що ТОВ НВО «Укрмехремчермет» не погоджується з висновками акту перевірки, яким встановлено порушення п. 198.1, 198.3, 198.6 ст.198, Податкового кодексу України, такі порушення на думку контролюючого органу виникли у звязку з відсутністю підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивача з контрагентами-постачальниками ТОВ «Ліагро ОСОБА_5» та ТОВ «Вотокомплекс». Позивач зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства, платник податків не несе відповідальності за порушення, допущені іншими підприємствами. До того ж, відображення в акті перевірки податкової інформації щодо ланцюгів господарських взаємовідносин та іншої інформації не стосується безпосередньо конкретних господарських відносин позивача з контрагентами: ТОВ «Ліагро ОСОБА_5» та ТОВ «Вотокомплекс». При укладанні договорів позивач, як обачливий субєкт господарської діяльності, здійснює комплекс заходів, повязаних з перевіркою певних відомостей, що містяться в різних, офіційних джерелах інформації. Під час перевірки недоліків та зауважень до форми та змісту первинних документів в акті не зазначено. На момент проведення операцій з позивачем, і складенню податкових накладних ТОВ «Ліагро ОСОБА_5», ТОВ «Вотокомплекс» були зареєстровані як платники податку на додану вартість, а тому мали право виписувати та реєструвати позивачу податкові накладні. Крім того, з липня 2017 року запрацювала процедура зупинення реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно з положеннями податкового законодавства «ризиковані» операції мають виявлятися та зупинятися саме на етапі реєстрації податкових накладних, тоді як без ризикові операції мають проходити реєстрацію без будь-яких ускладнень. ТОВ «Ліагро ОСОБА_5» та ТОВ «Вотокомплекс» своєчасно, в повному обсязі зареєструвало податкові накладні, що на думку позивача свідчить про добросовісність платника, і його діяльність в межах правового кола. Первинні документи складені відповідно до вимог чинного законодавства та повністю підтверджують реальність господарських операцій. Враховуючи наведене, податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 08.10.2018 року суперечить вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 року позовну заяву залишено без руху, з підстав передбачених ст.ст. 161, 169 КАС України.
Позивач усунув недоліки позовної заяви, в звязку з чим ухвалою суду від 08.11.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/8108/18. Підготовче засідання у справі призначено на 20 листопада 2018 року о 13:30.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначивши про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.
У період з 07.08.2018р. по 13.08.2018р. фахівцями ДПІ у Соборному районі м. Дніпра на підставі наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 30.07.2018 року №4305-п, проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю НВО Укрмехремчермет за період діяльності з 01.11.2016 року по 31.12.2016 року та з 01.11.2017 року по 31.12.2017 року з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Ліагро ОСОБА_5», ТОВ «Вотокомплекс» та подальшої реалізації або використання у власній господарській діяльності товарів (робіт, послуг), придбаних у ТОВ «Ліагро ОСОБА_5» за період з 01.11.2016 року по 31.12.2016 року та з ТОВ «Вотокомплекс» за період з 01.11.2017 р. по 31.12.2017 року.
- п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму 1177974,00 грн., що призвело до:
- заниження податку на додану вартість за грудень 2016 року в сумі 197500,0 грн.;
- заниження податку на додану вартість за грудень 2017 року в сумі 917130,00 гривень.
Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом з вимогою про його скасування.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Приписами п. 14.1 ст.14 ПК України визначено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (14.1.36.); доходами є загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами (14.1.56.); постачанням товарів є будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (14.1.191.); розумною економічною причиною (ділова мета) є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (14.1.231.).
Згідно з п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
Відповідно до п. 201.1, 201.4, 201.6 ст.201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один із способів, визначених в ті.201.1. ст.201 ПК України; податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця; податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
Пунктом 200.1 ст.200 ПК Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з п. 198.1 ст.198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою, протягом такого звітного періоду, окрім іншого, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 Кодексу).
З аналізу наведених законодавчих приписів вбачається, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту, є факт придбання товарів (послуг) з метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.
Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. А тому, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку, суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами.
У інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 28.03.2014 року № 375/11/14-14 зазначено універсальний принцип розгляду податкових спорів, а саме: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Подібні правила судам варто застосовувати не лише щодо спірних рішень контролюючих органів, а також і при здійсненні оцінки належності первинних документів, податкових накладних, документів податкової звітності, що подається платниками податків тощо.
Оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов'язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. При цьому, формальні помилки в первинних документах не повинні бути вирішальною ознакою безтоварності здійснених господарських операцій. Обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язки між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю (постанова ВАСУ від 11.02.2015 року в справі № К/800/1217/13).
Судом були досліджені первинні документи, що стосуються господарської діяльності позивача з його контрагентами та встановлено, що вказані господарські операції пов'язані з господарською діяльністю Товариства з обмеженою відповідальністю НВО Укрмехремчермет, а первинні документи складені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому, суд вважає висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, неправомірними, виходячи з таких підстав.
03.10.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю НВО Укрмехремчермет (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліагро ОСОБА_5» (виконавець ) було укладено договір №9. Відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе послуги по виготовленню продукції з матеріалу замовника, доробці комплектуючих, матеріалів та виробів промислового значення, надалі - Продукція, згідно Специфікацій затверджених сторонами, які е невідємною частиною Договору.
Згідно з п.3.1 Договору, поставка Продукції здійснюються Виконавцем в обсягах та в строки по узгодженню сторін. Продукція поставляться транспортом Виконавця та за рахунок Виконавця (п.3.2 Договору №9 ).
Відповідно до п.4.1.-п.4.4 зазначеного вище договору, кількість та номенклатура Продукції визначається Специфікаціями, затвердженими сторонами, які є невідємною частиною Договору. Здача-приймання Продукції на доробку оформлюються актами здачі-приймання з визначенням залогової вартості Продукції. Здача-приймання Продукції з доробки оформлюється актами здачі-приймання виконаних робіт.
На виконання вищезазначеного договору позивач здійснив оплату у безготівковій формі згідно банківських виписок: від 21.11.2016 №159 на суму 150000,00 грн. та від 23.11.2016 №164 на суму 306 000,0 гривень. Станом на дату проведення перевірки заборгованість між підприємствами відсутня.
Виконуючі договірні зобовязання ТОВ «Ліагро ОСОБА_5» надавало послуги виготовлення з матеріалу замовника, а саме: Шпиндель ч.М2- 8763.000СБА.
Судом встановлено, що за наслідком надання послуг було складено наступні первинні документи, що надавались в повному обсязі до перевірки: видаткова накладна №2-9 від 01.11.2016року, відповідно до зазначеної видаткової накладної ТОВ «НВО Укрмехремчермет» передало ТМЦ до ТОВ «Ліагро ОСОБА_5» а саме: заготовка обойми; заготовка роліка; круг ф 230; круг ф 240; круг ф 50; круг ф 60; круг ф 170.
Дана продукція використовувалась при наданні послуг по виготовленню Шпинделя ч.М2- 8763.000СБА, транспортування продукції відповідно до п. 5 договору №9 від 03.10.2016 року здійснювало ТОВ «Ліагро ОСОБА_5». Після виконаних робіт підприємствами було складено акт прийому-передачі продукції №лг-112102 від 21.11. 2016 року та акт прийому-передачі продукції №лг-112202 від 22.11. 2016, згідно яких Виконавець виконав всі роботи визначені специфікацією №2 від 01.01.2016 року.
Суд звертає увагу на те, що одним з видів діяльності позивача є виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій (Код КВЕД 25.11). У межах вказаного напряму діяльності виробляються та реалізовуються металоконструкції.
За наслідками зазначеної вище господарської операції ТОВ «Ліагро ОСОБА_5» склало податкову накладну №631 від 21.11.2016 року.
Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з ПДВ, даним декларації з ПДВ за листопад 2016 року.
Відповідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Таким чином, на підтвердження виконання умов договору №9 від 03.10.2016 року , позивачем надано належним чином оформлені: договір №9 від 03.10.2016 року, видаткова накладна №2-9 від 01.11.2016 року, акт прийому-передачі продукції №лг- 112102 від 21.11. 2016 року, акт прийому-передачі продукції №лг-112202 від 22.11.2016 року специфікація №2 від 01.11.2016 року, видаткові накладні № 4 від 21.11.2016 року, №5 від 22.11.2016 р., рахунок №лг-112102 від 21.11.2016 року, рахунок №лг-112202 від 22.11.2016 року, банківські виписки від 21.11.2016 р. №159 на суму150000,0 грн. від 23.11.2016 №164 на суму 306 000,0 гривень.
Також, між ТОВ «НВО «Укрмехремчермет» та ТОВ «Ліагро ОСОБА_5» було укладено договір №10 від 22.11.2016 року, відповідно до якого: ТОВ «НВО Укрмехремчермет», (далі - Покупець), в особі директора ОСОБА_7, що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та ТОВ «Ліагро ОСОБА_5», (далі Постачальник), в особі директора ОСОБА_8, що діє на підставі Статуту, з другої сторони, уклали цей Договір про наступне: Продавець продає та поставляє, а Покупець сплачує та приймає в повне господарське відання Товар матеріали, вироби промислового значення, деталі та вузли обладнання для металургійного виробництва згідно Специфікаціям, затвердженим сторонами та які є невідємною частиною Договору.
Згідно п. 2.1.-2.2. Договору №10 від 22.11.2016 року, товар поставляться поетапно автомобільним транспортом в обсягах та строки по узгодженню сторін.
Поставка Товару здійснюються транспортом Продавця та за рахунок Продавця. Датою постачання вважається дата, зазначена в товарній накладній, на відвантажений Товар, що виписана Продавцем.
Відповідно до п.п.3.1.-3.3 Договору Кількість товару, що поставляється визначається Специфікаціями, узгодженими сторонами, які є невідємною частиною Договору.
Якість Товару визначається для деталей та вузлів металургійного виробництва технічною документацією, наданою Покупцем на цей Товар.
Здача-приймання Товару по етапам оформлюється накладними.
Пунктом 4.1. Договору визначено, що покупець покупає Товар по цінам та на суму, вказану в Специфікаціях
Виконуючі договірні зобовязання ТОВ «Ліагро ОСОБА_5» передало у власність ТМЦ. У звязку з виконанням договору було складено наступні первинні документи (надавались в повному обсязі до перевірки) видаткова накладна №лг-112544 від 25.11.2016року, видаткова накладна № лг-112803 від28.11.2016р., видаткова накладна №лг-120501 від 05.12.2016 року відповідно до зазначених видаткових накладних ТОВ «Ліагро ОСОБА_5» передало ТМЦ до ТОВ «НВО Укрмехремчермет», а саме: поковка ф 350мм у кількості 6 тон та поковка ф 230мм у кількості 8 тон. цеп вантажопідйомна 70т. у кількості 2 штуки.
Транспортування продукції відповідно до п.2 договору №10 від 22.11.2016 року здійснювало ТОВ «Ліагро ОСОБА_5».
Розрахунки між підприємствами здійснювались у безготівковій формі згідно банківських виписок: - від 25.11.2016 №165 на суму 462240,0 грн. - від 28.11.2016 №166 на суму 266 760,0 грн. - від 08.12.2016 №176 на суму 380064,0 гривень.
Станом на дату проведення перевірки заборгованість між підприємствами відсутня.
По господарським операціям що наведені вище складені та зареєстровані податкові накладні. Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з ПДВ за грудень 2016 року, та січень 2017 року.
Отже, на підтвердження виконання господарської операції за договором №10 від 22.11.2016 року, позивачем надано первинні документи складені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: видаткова накладна №лг-112544 від 25.11.2016 року, видаткова накладна № лг-112803 від28.11.2016 р., видаткова накладна №лг-120501 від 05.12.2016 року; банківські виписки від 25.11.2016 №165 на суму 462240,0 грн., від 28.11.2016 №166 на суму 266 760,0 грн., від 08.12.2016 №176 на суму 380064,0 гривень.
Віповідно до умов договору ТОВ «НВО Укрмехремчермет» ,(далі - Покупець), в особі директора ОСОБА_7, що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та ТОВ «Вотокомплекс», (далі Постачальник), в особі директора ОСОБА_9, що діє на підставі Статуту, з другої сторони, уклали цей Договір про наступне:
1.1. Продавець продає та поставляє, а Покупець сплачує та приймає в повне господарське відання. Товар матеріали, вироби промислового значення, деталі та вузли обладнання для металургійного виробництва згідно Специфікацій, затверджених сторонами, які е невідємною частиною Договору.
2.1. Товар поставляється поетапно автомобільним транспортом в обсягах та строки по
2.2. Поставка Товару здійснюється транспортом Продавця та за рахунок Продавця. Датою постачання вважається дата, зазначена в товарній накладній, на відвантажений Товар, що виписана Продавцем.
3.1. Кількість товару, що поставляється визначається Специфікаціями, узгодженими
сторонами, які є невідємною частиною Договору.
3.2. Якість Товару визначається для деталей та вузлів металургійного виробництва
технічною документацією, наданою Покупцем на цей Товар.
3.3. Здача-приймання Товару по етапам оформлюється накладними.
4.1. Покупець покупає Товар по цінам та на суму, вказану в Специфікаціях.
4.2. Датою оплати е дата зарахування грошових засобів на розрахунковий рахунок
Продавця протягом 60 днів з моменту поставки товару. Оплата здійснюється в повному обсязі, що вказаний в Специфікації, на рахунок Продавця
На виконання умов договору ТОВ «Вотокомплекс» було складено наступні первинні документи: видаткова накладна №273 від 29.11.2017року, видаткова накладна №274 від 29.11.2017, видаткова накладна №130 від 01.12.2017, видаткова накладна №131 від 01.12.2017, видаткова накладна №132 від 01.12.2017, видаткова накладна №133 від 01.12.2017, видаткова накладна №134 від 01.12.2017, видаткова накладна №135 від 01.12.2017, видаткова накладна №141 від 04.12.2017, видаткова накладна №142 від 04.12.2017, видаткова накладна №143 від 04.12.2017, видаткова накладна №144 від 04.12.2017, видаткова накладна №145 від 04.12.2017, видаткова накладна №146 від 04.12.2017, видаткова накладна №149 від 05.12.2017, видаткова накладна №150 від 05.12.2017, видаткова накладна №151 від 05.12.2017, видаткова накладна №152 від 05.12.2017, видаткова накладна №154 від 05.12.2017 відповідно до зазначених видаткових накладних ТОВ «Вотокомплекс» передало ТМЦ до ТОВ «НВО Укрмехремчермет» а саме:
- шпиндель ГК 500 у кількості 2 шт.- ТТН №1-12 від 29.11.2017 року;
- шпиндель М2-8763 у кількості 6 шт.- ТТН №2-12 від 01.12.2017 року;
- шпиндель М2-8763 у кількості 6 шт.- ТТН №3-12 від 04.12.2017 року;
По господарським операціям, що наведені вище складені та зареєстровані податкові накладні.
Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з ПДВ за грудень 2017 року.
Як зазначено було вище одним з видів діяльності позивача є виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій (Код КВЕД 25.11). У межах вказаного напряму діяльності виробляються та реалізовуються металоконструкції.
Судом встановлено, що товар, який було придбано у ТОВ «Ліагро ОСОБА_5» та ТОВ «Вотокомплекс», було в подальшому реалізовано іншим субєктам господарювання, а саме:
- ПАТ АРСЕЛОРМІТТАЛ Кривий Ріг на підставі договору поставки №3264 від 25.11.2016 року та відповідних специфікацій. Виконуючі договірні зобовязання ТОВ «НВО Укрмехремчермет» передало у власність ТМЦ. У звязку з виконанням договору було складено наступні первинні документи: видаткова накладна №17- 3264 від 08.12.2017року, видаткова накладна №18-3264 від 15.12.2017, видаткова накладна №19 від 15.12.2017, видаткова накладна №20-3264 від 23.12.2017, видаткова накладна №21-3264 від 23.12.2017, видаткова накладна №22-3264 від 28.12.2017 видаткова накладна №23-3264 від 28.12.2017 відповідно до зазначених видаткових накладних ТОВ «НВО Укрмехремчермет» передало ТМЦ до ПАТ АРСЕЛОРМІТТАЛ Кривий Ріг саме:
-шпиндель ГК 500 у кількості 2 шт.- ТТН №12 від 08.12.2017 року;
- шпиндель М2-8763 у кількості 6 шт.- ТТН №13 від 15.12.2017 року;
- шпиндель М2-8763 у кількості 4шт.- ТТН №14 від 23.12.2017 року;
- ТОВ ДЕЛЛ КОМ на підставі договору поставки №20 від 11.07.2017 року Виконуючі договірні зобовязання ТОВ «НВО Укрмехремчермет» передало у власність ТМЦ. У звязку з виконанням договору було складено наступні первинні документи видаткова накладна №1-2 від 01.08.2017року, відповідно до зазначеної видаткової накладної ТОВ «НВО Укрмехремчермет» передало ТМЦ до ТОВ ДЕЛЛ КОМ саме: поковка ф 350мм у кількості 6 тон., поковка ф 230мм у кількості 3,2 тон., поковка ф 280 у кількості 3,8 тон., круг ф 250 у кількості 2,58 тон;
- ТОВ ЮЗИ ГРУПП на підставі договору поставки №2 від 19.01.2018 року. Виконуючі договірні зобовязання ТОВ «НВО Укрмехремчермет» передало у власність ТМЦ. У звязку з виконанням договору було складено наступні первинні документи (не були предметом перевірки) видаткова накладна №1-2 від 19.01.2018року, відповідно до зазначеної видаткової накладної ТОВ «НВО Укрмехремчермет» передало ТМЦ до ТОВ ЮЗИ ГРУПП саме: поковка ф 230мм у кількості 4 тон., поковка ф 320мм у кількості 2 тон., поковка ф 330 у кількості 3,2 тон., круг ф 250 у кількості 1,62 тон., круг ф 250 30ХГСА у кількості 0,48 тон. Та круг ф 250 40Х у кількості 0,004 тон;
- ТОВ ІНВЕСТІОН СЕРВІС на підставі договору поставки №7 від23.03.2018 року.
Виконуючі договірні зобовязання ТОВ «НВО Укрмехремчермет» передало у власність ТМЦ. У звязку з виконанням договору було складено наступні первинні документи (не були предметом перевірки) видаткова накладна №1-7 від 23.03.2018року, відповідно до зазначеної видаткової накладної ТОВ «НВО Укрмехремчермет» передало ТМЦ до ТОВ ІНВЕСТІОН СЕРВІС саме: поковка ф 230мм у кількості 0,8 тон., поковка ф 320мм у кількості 1 тон., поковка ф 330 у кількості 0,8 тон., круг ф 250 у кількості 0,004 тон., круг ф 240 20Х у кількості 10 кг., круг ф 60 у кількості 15 кг., круг ф 80 у кількості 260 кг., заготовка обойми у кількості 1 штук. Копії вищезазначених накладних наявні в матеріалах справи.
Стосовно твердження податкового органу у акті перевірки зазначено про відсутність сертифікатів якості, то з цього приводу суд зазначає, що з метою дерегуляції господарської діяльності Мінекономрозвитку наказом від 06.05.2015 N 451 скоротило Перелік продукції, що підлягає обовязковій сертифікації в Україні.
При аналізу наданих первинних документів, що виступили підставою внесення відповідних записів до документів бухгалтерського та податкового обліку, встановлено, що вони в повній мірі відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тобто містять: назву документа (форми); дату та місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Факт реального придбання товарів позивачем у ТОВ «Ліагро ОСОБА_5» та ТОВ «Вотокомплекс» підтверджується первинними документами встановленої форми, про які зазначено у Акті перевірки (видаткові накладні, товарно-транспорні накладні та платіжні доручення).
Крім того, на момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «Ліагро ОСОБА_5» та ТОВ «Вотокомплекс» були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість.
У позові представник ТОВ НВО «Укрмехремчермет» зазначив, що на етапі оформлення договірних відносин з бізнес-партнерами, позивач ініціює включення до договору умов, що будуть мінімізувати ризики та відповідатимуть власним інтересам. Перш за все в договорі зазначаються предмет та ціна договору. Якщо предметом договору є поставка продукції обовязково детально зазначається кількість такої продукції, її асортимент, специфікацію. Також, позивачем здійснюється перевірка інформації по контрагентам у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, Єдиному державному реєстрі судових рішень, Єдиному державному реєстрі боржників та на сайті Державної фіскальної служби, зазначені дії з боку ТОВ НВО «Укрмехремчермет» характеризують обачливість та обережність позивача при виборі контрагента.
Суд зазначає, що позивач як покупець товарів не має обовязку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальником товару у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Отже, придбавши товари в особи, що, на думку контролюючого органу, порушує вимоги податкового законодавства, не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію та не знав про певні порушення правил ведення господарської діяльності та оподаткування своїм контрагентом.
Таким чином, порушення порядку здійснення господарської діяльності чи сплати податків контрагентом позивача (якщо такі порушення мали місце) та контрагентів по ланцюгу продажу/придбання, тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо вказаних контрагентів, оскільки у відповідності до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідачем не доведено наявності мети, завідомо суперечної інтересам держави і суспільства, а також існування умислу у позивача чи його контрагента, як обов'язкової ознаки для визнання правочину недійсним, оскільки факт порушення публічного порядку повинен бути доведеним певними засобами доказування.
Стаття 8 КАС України, передбачає принцип верховенства права при здійсненні адміністративного судочинства. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Неприпустимість притягнення до відповідальності одного платника податків, у випадку за неправомірні дії іншого платника податків підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в п. 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський суд з прав людини дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обовязків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».
Європейський суд з прав людини визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом. Аналогічні положення містяться й в Конституції України.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 08.10.2018 року форма Р.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 07 грудня 2018 року.

Суддя В.В ОСОБА_1