Справа № 826/8767/16
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8767/16 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кузьменка В.В.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2018 року (розглянута у порядку письмового провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи: Служба в справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року, ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2) звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації (далі - відповідач, Оболонська РДА), в якому просила визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Оболонської РДА від 18.04.2016 № 219 «Про вирішення питання щодо участі батьків у вихованні дитини».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.04.2016, на підставі рішення Комісії з питань захисту прав дитини Оболонської РДА відповідачем прийнято оскаржуване розпорядження, яким визначено способи участі батька дитини - ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3.) із його малолітньою донькою - ОСОБА_4.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.04.2016 № 219 «Про вирішення питання щодо участі батька у вихованні дитини».

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову з мотивів неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції скасуванню з закриттям провадження, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, що 10.01.2011 розпорядженням голови Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації № 6 утворено комісію з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації та затверджено її персональний склад.

25.01.2016 до органу опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся ОСОБА_3 із заявою щодо визначення днів та годин його спілкування з донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

Вказану заяву щодо визначення днів та годин спілкування батька з донькою було призначено до розгляду комісію з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації на 11.02.2016, однак, у зв'язку із неявкою матері дитини (позивача) на засідання комісії, розгляд даного питання перенесено на 25.02.2016, що підтверджується витягом з протоколу від 11.02.2016 № 03.

18.02.2016 ОСОБА_2 подано до комісії заяву про відкладено розгляду вказаного питання, яке мотивовано тим, що в актовий запис № 1708 від 15.08.2008 (ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.) були внесені зміни.

25.02.2016 розгляд заяви ОСОБА_3 від 25.01.2016 щодо визначення днів та годин спілкування батька з донькою відкладено на 10.03.2016, у зв'язку із неявкою матері дитини (позивача) на засідання комісії, що підтверджується витягом з протоколу від 25.02.2016 № 04.

Разом з тим, як видно з витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 10.03.2016 № 05, у зв'язку із неявкою матері дитини (позивача) на засідання комісії, розгляд даного питання перенесено на 24.03.2016.

В той же час, ОСОБА_2 вдруге подано заяву (вх. від 23.03.2016) про відкладення розгляду заяви ОСОБА_3 щодо визначення днів та годин спілкування батька з донькою, яка мотивована тим, що ОСОБА_2, (мати) запрошена 24.03.2016 на церемонію нагородження переможця «Благодійна Україна», на підтвердження чого наданого запрошення, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 13).

24.03.2016 комісією з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації ухвалено перенести розгляд питання щодо визначення днів та годин спілкування ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_4 на 07.04.2016, що підтверджується витягом з протоколу засідання комісії від 24.03.2016 № 06.

Водночас, 06.04.2016 ОСОБА_2 до комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації подано заяву про перенесення розгляду заяви ОСОБА_3 від 25.01.2016 щодо визначення днів та годин спілкування батька з донькою, яка мотивована тим, що 07.04.2016 ОСОБА_2 запрошена на канал СТБ для зйомки медичного проекту «За Живе», на підтвердження чого до вказаної заяви також було надано лист-запрошення ПрАТ «ММЦ-СТБ» від. 04.04.2016 вих. № 003521/16, копія якого наявна в матеріалах справи.

Проте не зважаючи на заяву ОСОБА_2 від 06.04.2016 про перенесення розгляду заяви ОСОБА_3 від 25.01.2016 щодо визначення днів та годин спілкування батька з донькою, за наявності, за висновком суду, поважних причин неявки на засідання комісії, комісією з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації засідання проведено без участі позивачки та вирішено визначити участь ОСОБА_3 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в такому порядку: 1/3 суботу з 14:00 год. до 19:00 год, 2/4 з 14:00 год. до 19:00 год., що підтверджується витягом з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 07.04.2016 № 07. Крім того, комісією у вказаному протоколі зазначено про те, що мати дитини в черговий раз на засідання комісії не з'явилась, надала заяву про неможливість бути присутньою на засіданні комісії. Однак, комісією не надано будь-якої оцінки поважності причин неприбуття позивачки на засідання комісії.

На підставі вказаного рішення Оболонською районною в м. Києві державною адміністрацією прийнято розпорядження від 18.04.2016 № 219 «Про вирішення питання щодо участі батьків у вихованні дитини», яким визначено способи участі ОСОБА_3 у вихованні його малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_2 за адресом: АДРЕСА_1 в такому порядку: спілкуватися з донькою у першу і третю суботу та другу і четверту неділю кожного місяця з 14:00 год. до 19:00 год.

Позивачка, вважаючи вказане розпорядження таким, що порушує її права, звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що дані правовідносини є суто цивільно-правовими, а тому взагалі не підлягають розгляду адміністративними судами в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства визначає захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь - які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч. 2 ст. 2 КАС України в згаданій редакції).

З огляду на вказані норми можна зробити висновок, що законодавець встановив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування у сфері дотримання прав і свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема обов'язком доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування.

Тобто, однією з визначальних особливостей КАС України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, яка вважає порушеними свої права, свободи чи інтереси, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові або службові особи.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно - правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи; справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вказані норми права встановлюють, що в порядку адміністративного судочинства захищаються права та інтереси осіб у сфері публічно - правових відносин. Публічно - правові відносини є складовою частиною правових відносин, які виникають у суспільстві.

Таким чином, до адміністративного суду з адміністративним позовом має право звернутись особа за захистом саме публічного права, свободи чи інтересу у сфері публічно - правових відносин.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Проте, сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції, оскільки важливе значення для визначення юрисдикції має питання підстав виникнення спору та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Колегія суддів зазначає, що публічно - правовим спором в адміністративному судочинстві є не будь-який спір, у якому однією із сторін є орган публічної адміністрації, а лише той, що випливає із здійснення таким суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій щодо скаржника.

Тобто, для наявності такого спору є обов'язковим наявність зв'язку між здійсненням органом влади покладених на нього владних управлінських функцій та порушення прав, свобод чи інтересів фізичної або юридичної особи внаслідок такої реалізації своїх функцій владним органом.

Звернення особи з позовом до суду на захист іншого крім публічного права, свободи чи інтересу, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Вжитий у зазначеній вище процесуальній нормі «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Колегія суддів звертає увагу на те, що предметом розгляду у цій справі є правомірність: розпорядження голови Оболонської РДА від 18.04.2016 № 219 «Про вирішення питання щодо участі батьків у вихованні дитини», які, на думку скаржника, прийняті без дослідження всіх доказів, що стосуються вирішення питання щодо визначення днів та годин спілкування батька - ОСОБА_3 з донькою - ОСОБА_4.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Як встановлено судом апеляційної інстанції спірні правовідносини виникли між учасниками справи з приводу оспорювання сімейних прав та захисту інтересів позивача, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Крім того, оскаржувані дії відповідача безпосередньо не породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і не мають обов'язкового характеру.

Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 500/6325/17 та Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №496/4271/16-а.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку щодо закриття провадження у справі у зв'язку із тим, що зазначений спір не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

За практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України», суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Оскільки спір, що виник між сторонами, стосується питання щодо участі батька у вихованні дитини, а саме визначення днів та годин спілкування, є цивільно-правовим і не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Отже, такий спір має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Частиною 1 ст. 319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням постанови про закриття провадження у справі, роз'яснивши позивачеві право на звернення з позовом до суду цивільної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2018 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи: Служба в справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування розпорядження - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 11 грудня 2018 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

В.В. Кузьменко