Справа № 186/1732/18
Суддя: Янжула С. А.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/1732/18
Провадження №2-а/0186/24/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді Янжули С.А.,

секретар - Лиман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2018 року ОСОБА_1 надіслав до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області адміністративний позов до інспектора СРПП Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником автомобіля Volkswagen Passat 1.8, д.н.з. АЕ 0561 AM, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 190305 від 14 липня 2014 року.

25 травня 2000 року Дніпропетровським МРЕВ №2 ДАІ МВС - УВС йому було видане посвідчення водія серії ЯАА №337914, згідно якого він набув права керування транспортними засобами, передбаченими категоріями В та С з 13 серпня 2000 року.

24 жовтня 2018 року відповідач склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої, 24 жовтня 2018 року о 22:25 годині в м.Першотравенську по вул.Горького, буд.3, водій, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. АЕ 0561 AM, без освітленого державного номерного знаку в темну пору доби, чим порушив п.2.9 В ПДР України та не пред'явив поліс обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.4 А ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки, дійсно 24 жовтня 2018 року, приблизно о 22:00, годині його автомобіль знаходився за адресою: вул.Горького, буд.З, м.Першотравенська, Дніпропетровської області. Коли він склав документи, щоб забрати їх до дому (оскільки з ранку необхідно було їхати в першу зміну на шахту на роботу), до нього підїхали працівники поліції та попрохали надати документи на транспортний засіб Volkswagen Passai, д.н.з. НОМЕР_1, обґрунтовуючи тим, що, начебто, в нього не горіла підсвітка заднього номерного знаку. Розуміючи той факт, що полісмени вигадали фіктивну причину, задля отримання його даних, він їм предявив, щоб не затягувати процес, оскільки вже було пізно, та рано вставати на роботу: водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів № АК/9000087 від 08 червня 2018 року, зі строком дії 00:00 години 30 червня 2018 року по 29 червня 2019 року. Після чого, йому віддали поліс обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів № АК/9000087 від 08 червня 2018 року та почали складати постанову, через декілька хвилин після їх суперечок, другий працівник поліції запропонував завести автомобіль та самому пересвідчитися в тому, що маються несправності у підсвітці. Коли він завів своє авто, обидві лампи горіли і більше мотивувати їм було нічим, тоді вони знову зачепились до страхового полісу, начебто вони не перевірили, що він дійсний, на що він пояснив працівникам поліції, якщо буде складений протокол про адміністративне правопорушення за начебто негорівшу підсвітку номеру, тільки тоді він надасть поліс. Дискусія з поліцейським закінчилась складанням оскаржуваної ним постанови про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка складена на місці, також йому поліцейські не розяснили його права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, не дали можливості надати письмові пояснення та не запросили свідків, йому лишень дали копію.

Законодавцем визначений чіткий перелік випадків, коли інспектор поліції має право вимагати, а водій зобов'язаний надати страховий поліс. У будь-яких інших випадках, вимога працівника міліції пред'явити для перевірки страховий поліс про укладення договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів незаконна.

В постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24 жовтня 2018 року відсутні будь - які належні та допустимі докази, на підтвердження тієї обставини, що відповідачем відносно нього складався протокол про адміністративне правопорушення, а також, що підставою для перевірки у нього поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, слугувало вчинення ним ДТП.

Отже, в даному випадку, не виникло обставин, за яких працівник поліції повинен був здійснити контроль за наявністю у позивача полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що свідчить про те, що відповідач вийшов за межі своїх повноважень, що тягне за собою незаконність оспорюваної постанови.

У звязну з тим, що ним не були порушені правила дорожнього руху, інших протоколів або винесення постанов про притягнення до відповідальності, передбаченої порушенням правил дорожнього руху або оформлення матеріалів ДТП 24 жовтня 2018 року органами національної поліції не складались, вважає свої вимоги про скасування постанови і закриття провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає задоволенню, оскільки будь - які докази на підтвердження факту порушення ним правил дорожнього руху до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24 жовтня 2018 року не надано, а тому у відповідача були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу та перевірки наявності страхового полісу. З приводу відеозапису, долученого до матеріалів справи відповідачем, зазначив, що з відеозапису вбачається, що його номерний знак підсвічується, а отже у відповідача були відсутні підстави для складання постанови про відсутність підсвітки його номерного знаку. На 40-45 секунді відеозапису видно, що в нього був в наявності страховий поліс, який він попередньо пред'явив відповідачу. Як вбачається з відеозапису, він намагався скористатися своїм правом, передбаченим ст.268 КУпАП (особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи), на що працівники поліції зробили поспішний висновок, і не почувши його відмову почали складати постанову, в яку не внесли відомості, яким пристроєм вівся відеозапис, що не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №861621 від 24 жовтня 2018 року; скасувати постанову серії ДПО18 №861621 від 24 жовтня 2018 року про притягнення його адміністративної відповідальності по ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення; адміністративну справу закрити.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити.

Відповідач - інспектор СРПП Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, відзив на адміністративний позову, у визначений судом строк, не надав, тому суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, просить в задоволенні позову відмовити.

Враховуючи приписи ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено судом, відносно позивача відповідачем - інспектором СРПП Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 24 жовтня 2018 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №861621, згідно якої, 24 жовтня 2018 року о 22:25 годині, по вул.Горького,3, м.Першотравенська, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, без освітленого державного номерного знаку в темну пору доби, чим порушив п.2.9 В ПДР України та не пред'явив поліс обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.4 А ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

На підставі даного порушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Таким чином, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

В постанові зазначено дані про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, серію та номер посвідчення водія, суть правопорушення, відмітка про вручення ОСОБА_1 копії вказаної постанови 24 жовтня 2018 року під підпис, на зворотній стороні оскаржуваної постанови, яка була вручена ОСОБА_1, перелічені всі права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема і ст.63 Конституції України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тобто, належним доказом правопорушення є фото або відеофіксація вчиненого правопорушення.

В матеріалах справи міститься копія полісу №АК/9000087 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений Українською акціонерного СК "Аска" та ОСОБА_1, який діє з 30 червня 2018 року по 29 червня 2019 року.

З відеозапису правопорушення, долученого до матеріалів справи, вбачається, що працівниками поліції водію транспортного засобу "Volkswagen Passat" д/н НОМЕР_3 ОСОБА_1 запропоновано пред'явити документи, на що він пред'являє поліцейському своє посвідчення водія та документи на транспортний засіб, на пропозицію працівника поліції пред'явити страховий поліс, він запитує: "А страховий поліс навіщо?", поліцейський вдруге просить пред'явити страховий поліс, на що позивач говорить, що йому треба подзвонити, кому саме не говорить, поліцейський попереджає, що на нього буде складено постанову за непред'явлення страхового полісу, позивач говорить, що зараз з'ясує, чи може він поліс пред'являти, після чого йому втретє пропонують пред'явити поліс обов'язкового страхування, на що він не відповідає та поліс не пред'являє.

Таким чином, судом встановлено, що діючий поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ОСОБА_1 є, однак він не пред'явив його на вимогу працівника поліції.

Посилання позивача на те, що відповідачем порушено його право, передбачене ст.268 КУпАП, в частині права при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки клопотання про надання юридичної допомоги адвоката, позивачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення ні усно, ні письмово, не заявлялося, він, дійсно, говорив, що йому треба зателефонувати з приводу того, чи потрібно пред'являти поліс, однак не вказував, що телефонує адвокату чи іншому фахівцю у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто, для надання йому правової допомоги.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до "Правил дорожнього руху України" п.2.1 - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: ґ) поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно п.2.4 Правил на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: a) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Стаття 126 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Об'єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Кожен водій транспортного засобу повинен мати при собі та пред'явити для перевірки посадовими особами поліції перелічені документи: посвідчення водія відповідної категорії, талона на нього, реєстраційних та інших документів, що підтверджують право користування чи розпорядження транспортним засобом, а так само поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"). На вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР України і передати для перевірки зазначені документи.

Об'єктивна сторона правопорушення - керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі або не пред'явили чи не передали для перевірки вказані документи.

Вищезазначені правопорушення вчиняються у формі бездіяльності.

Дійсно, згідно п.21.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", на який посилається позивач, контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо - транспортних пригод.

В той же час, пунктами 21.3, 21.4 вказаного Закону передбачено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Предметом даного позову є не оскарження дій відповідача в частині законності чи незаконності зупинки транспортного засобу позивача, а визнання його дій протиправними в частині складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі ДПО18 №861621 від 24 жовтня 2018 року та скасування вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення по ч.1 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1, відповідно до ст.35 Закону України "Про Національну поліцію", було зупинено відповідачем з підстав того, що він керував транспортним засобом в темну пору добу без освітленого державного номерного знаку. Дійсно, відповідачем не складено постанову про накладення адміністративного стягнення на позивачу за це порушення ПДР України. Однак, на вимогу поліцейського, позивач надав посвідчення водія, про що зазначено в постанові, але не надав чинний поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що і передбачена адміністративна відповідальність по ч.1 ст.126 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладено відповідачем на позивача у відповідності до санкції вказаної статті.

Доказів того, що на момент перевірки документів позивача відповідачем, ним було пред'явлено чинний поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суду не надано. В позові він зазначає, що пред'явив поліс, однак з відеозапису вбачається, що він його не пред'явив.

Посилання позивача на те, що відповідачем при винесенні постанови не було додано жодного доказу на підтвердження вчинення правопорушення та не роз'яснені його права та обов'язки, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Згідно ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, суд вважає постанову від 24 жовтня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ч.1 ст.126 КУпАП законною та такою, що не підлягає скасуванню, а в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити.

Відповідно ст.244 КАС України під час ухвалення рішення суд враховує як розподілити між сторонами судові витрати.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

В даній справі судові витрати складаються із судового збору.

За статтею 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Зокрема, Закон № 3674-VI визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору (преамбула Закону).

За статтями 1, 2 цього Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

У контексті наведених вище законодавчих норм Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 зазначив, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Відповідно ч.4 ст.288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

В ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" наведено перелік справ за подання яких судовий збір взагалі не справляється, а ст.5 Закону містить перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору при пред'явленні позову до суду.

Позивача звільнено від сплати судового збору при пред'явленні позову даної категорії до суду та за оскарження рішення суду в судах вищих інстанцій.

Згідно ч.5 ст.139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позову у повному обсязі, з нього підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 гривень на користь держави.

Згідно ст.286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9, 14, 77, 122, 123, 243, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №861621 від 24 жовтня 2018 року неправомірними, скасування постанови серії ДПО18 №861621 від 24 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотирьохста двадцяти п'яти) гривень 00 копійок, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 704 (семиста чотирьох) гривень 80 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.А.Янжула.