Справа № 754/7226/18
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/486/18
Справа №754/7226/18
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Клочко І.В.,

за участю

секретаря судового засідання Шевчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону №4 полку №2 УПП в м. Києві Кошко В.А. про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти №2 батальйону №4 полку №2 УПП в м. Києві Кошко В.А. про визнання дій протиправними та скасування постанови.

Вимоги адміністративного позову обгрунтовує наступним.

27.05.2018 року близько 10:00 год. за адресою: вул. Електротехнічна,2, в м. Києві біля ринку «Троєщина» відповідач виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР №050565 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.2 ст. 122 КУпАП.

При прийнятті оскаржуваної постанови відповідач виходив з того, що 27.05.2018 року близько 10:00 год. за адресою: м. Київ, вул. Електротехнічна, 2 біля ринку «Троєщина» позивач начебто здійснив зупинку та стоянку у другому ряду, чим порушив п. 15.4 ПДР України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

27.05.2018 року близько 10:00 год. за адресою: м. Київ, вул. Електротехнічна, 2 біля ринку «Троєщина» позивач зупинив свій автомобіль, марки «Mitsubishi Lancer». Перед перехрестям біля ринку «Троєщина» встановлені інформаційно-вказівні знаки «прямо» (в три ряди), а також встановлений знак 5.38 (7.14), що означає «Місце для стоянки», які займають першу смугу дороги. Оскільки позивач поспішав, а вільних місць на стоянці не знайшов, було прийнято рішення припаркуватись максимально близько до автомобілів, які стояли на стоянці. Згодом працівники поліції підійшли до позивача і почали стверджувати, що він стояв посередині дороги у другій смузі, коли автомобіль знаходився в першій смузі дуже близько до стоянки, чим порушує ПДР України.

Крім того, при розгляді справи поліцейським не досліджувались докази по справі: не були допитані свідки, не було проаналізовано інші докази (запис з нагрудної камери), також не було враховано тієї обставини, що першою смугою дороги за адресою: м. Київ, вул. Електротехнічна, 2 біля ринку «Троєщина» є парковка, що підтверджується наявними знаками дорожнього руху «Парковка».

З огляду на викладене, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, відповідно до вимог якого просить суд:

1. Визнати дії поліцейського роти №2 батальйону №4 полку №2 УПП в м. Києві рядового поліції Кошко В.А. з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними.

2. Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР №050565 від 27.05.2018 року поліцейського роти №2 батальйону №4 полку №2 УПП в м. Києві рядового поліції Кошко В.А. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення.

Відповідач поліцейський роти №2 батальйону №4 полку №2 УПП в м. Києві рядовий поліції Кошко В.А. в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Відзив відповідача на позов до суду не надходив.

За даних обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи документів.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до постанови серії ВР №050565 від 27.05.2018 року, винесеної поліцейським роти №2 батальйону №4 полку №2 УПП в м. Києві рядовим поліції Кошко В.А., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно зі змістом оскаржуваної постанови, 27.05.2018 року о 10:00 год. по вул. Електротехнічній, 2, в м. Києві ОСОБА_1, керуючи автомобілем, марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку та стоянку в другому ряду, чим порушив п. 15.4 ПДР України (а.с. 8).

Відповідно до п.15.4 ПДР України, транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Так, диспозицією ч.2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Об'єктом правопорушення виступають охоронювані законом відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в галузі шляхового господарства і зв'язку.

Об'єктивна сторона правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, полягає у зупинці та стоянці в другому ряду(формальний склад).

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

З доданих до позовної заяви фотоматеріалів вбачається, що позивачем було здійснено зупинку та стоянку транспортного засобу в місці, відведеному для паркування, про що свідчить відповідний дорожній знак.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч.1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до приписів ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Згідно з приписами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій або бездіяльності.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді адміністративного позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, а також те, що відповідачем не виконано обов'язку щодо доказування в даній адміністративній справі, не доведено правомірність свого рішення, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Конституції України, ст.ст. 6-11, 14, 77, 217, 241-246, 255, 286, 293, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону №4 полку №2 УПП в м. Києві Кошко В.А. про визнання дій протиправними та скасування постанови- повністю.

Скасувати постанову серії ВР№050565 по накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі складено відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження по справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 03.12.2018 року.

Суддя