Справа № 822/2208/14
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2208/14

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Охрімчук І.Г.

07 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Мацького Є.М. Капустинського М.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представників позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з повною відповідальністю "Галицький ломбард" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року (повний текст постанови складено 04.12.2015 року, м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Стожари" до Державної архітектурно - будівельної інспекції України, Відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, Товариство з повною відповідальністю "Галицький ломбард" про визнання незаконними, скасування реєстрацій та свідоцтва,

В С Т А Н О В И В :

Позивач Приватне акціонерне товариство "Стожари" звернулись до суду з позовом в якому просили:

- визнати незаконними і скасувати реєстрацію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації реконструкції магазину по вулиці Проскурівського підпілля, 71 в м. Хмельницькому загальною площею будівлі 113,8 кв. м. зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області (надалі Інспекція, відповідач 1) 28 лютого 2013 року № ХМ 23;

- визнати незаконними і скасувати реєстрацію Декларації про початок виконання робіт реконструкції приміщення магазину по вулиці Проскурівського підпілля, 71 в м. Хмельницькому загальною площею будівлі 113,8 кв. м. зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області 15 лютого 2013 року № 66;

- визнати незаконною та скасувати реєстрацію права власності на магазин Товариства з повною відповідальністю "Галицький ломбард" по вулиці Проскурівського підпілля, 71 в м. Хмельницькому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об'єкта, номер запису про право власності № 2366031 від 12.04.2013 року.

В обґрунтування позову зазначено, що протиправні дії суб'єктів владних повноважень призвели до порушення прав ПРАТ "Стожари" та прав територіальної громади міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради, на землях яких без їх відома створено і зареєстровано об'єкт нерухомості. Вважаючи право постійного користування землею порушеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.10.2015 року замінено відповідача - Інспекцію ДАБІ у Хмельницькій області на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Хмельницьку міську раду ( стор. 73 - 74 справи т.2).

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.11.2015 року позов Приватного акціонерного товариства "Стожари" до Державної архітектурно - будівельної інспекції України, Відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, треті особи , які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, Товариство з повною відповідальністю "Галицький ломбард" про визнання незаконними, скасування реєстрацій та свідоцтва - задоволено.

Скасовано Декларацію про початок виконання будівельних робіт реконструкції приміщення магазину по вул. Проскурівського підпілля, 71 м. Хмельницького, зареєстрованої інспекцією ДАБК в м. Хмельницькому 15.02.2013 року за №66 і Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації реконструкції приміщення магазину по вул. Проскурівського підпілля, 71 м. Хмельницького, зареєстрованої інспекцією ДАБК в м. Хмельницькому 28.02.2013 року за №23, визнавши їх протиправними.

Скасовано реєстрацію права власності на нерухоме майно ТзПВ "Галицький ломбард" приміщення магазину по вул. Проскурівського підпілля, 71 м. Хмельницького реєстраційний номер 1, проведеної 12.04.2013 року індексний номер 2366031, визнавши її протиправною.

Стягнуто з Державної архітектурно-будівельної інспекції України і Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області на користь Приватного акціонерного товариства "Стожари" по 36,54 гривень з кожного за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Товариство з повною відповідальністю "Галицький ломбард" по справі подало апеляційну скаргу в якій просить постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30. 11.2015 року у справі № 822/2208/14 скасувати та прийняти нову, якою у позові відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що оскаржуваним рішенням скасовано реєстрацію права власності ТЗПВ "Галицький ломбард " у зв'язку із тим, що реєстраційна служба Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області прийняла рішення про державну реєстрацію прав на підставі Декларацій про початок будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації . Однак, вважають, що підстав для скасування Декларацій, внаслідок недотримання суб'єктом владних повноважень вимог законодавства під час їх реєстрації, не має. Відтак відсутні підстави для скасування похідних наслідків.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до листа Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради №12-1935-02-10 від 18.06.2014 року встановлено, що 14.06.1994 року Хмельницькою міською Радою народних депутатів прийнято розпорядження № 1575, яким ВАТ "Стожари", яким надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,16 га по вулиці Проскурівського підпілля, 73 та видано державний акт на право постійного користування землею ( стор.8 справи т.2).

Державний акт на право постійного користування землею серії І - ХМ №001807 №247, видано ВАТ "Стожари", вул. Котовського,73 Хмельницькою міською адміністрацією 21.12.1995 року на право постійного користування земельною ділянкою 0,15 га, яка знаходиться під приміщенням ресторану "Україна" та складськими приміщеннями, відповідно до розпорядження Хмельницької міської адміністрації № 1575 від 14.06.1994 року ( стор. 101 - 102 справи т.2).

19.04.2007р. між територіальною громадою м. Хмельницького в особі Хмельницької міської ради (продавець) та ТзПВ "Галицький ломбард" (покупець) укладено договір купівлі-продажу за яким позивачем було придбано окреме індивідуально визначене нежитлове приміщення загальною площею 64,6 кв. м, яке знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля, 71 (стор. 231-234 справи т.1). Відповідно до витягу №14923190 від 15.06.2007 року за ТзПВ "Галицький ломбард" зареєстровано право власності на окреме індивідуально визначене майно - нежитлове приміщення загальною площею 64,6 кв. м, яке знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля, 71 (стор. 237 справи т.1).

24.04.2012 року ДАБІ у Хмельницькій області було складено протокол № 00310 за наслідком проведеної позапланової перевірки ТОВ "Галицький ломбард", яким встановлено порушення, яке полягає у самовільному розширенню магазину на землях виділених під благоустрій території ( стор. 44 - 45 справи т.1).

04.05.2012 року Інспекцією винесено постанову без номера, про притягнення ТОВ "Галицький ломбард" до адміністративної відповідальності, відповідно до п.п. 2 п. 6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф у сумі 10 940,00 гривень ( стор. 51 - 52 справи т.1).

Приписом про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, основних стандартів і правил від 24.04.2012 року вимагалось знести самовільно добудовані приміщення, зокрема торговий зал та вхідний тамбур в місячний термін з дня винесення припису ( стор. 48 - 49 справи т.1).

31.05.2012 року Інспекцією складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил при проведенні позапланової перевірки щодо виконання ТОВ "Галицький ломбард" вимог припису Інспекції від 24.04.2012 року, якою встановлено, що вимоги припису про знесення самовільно добудованих приміщень не виконані ( стор. 53 - 54 справи т.1). Таким чином, станом на 31.05.2012 року Інспекцією встановлений факт самовільного будівництва ТОВ "Галицький ломбард" по вул. Проскурівського підпілля, 71 в м. Хмельницькому.

15.02.2013 року відповідач1 реєструє Декларацію про початок будівельних робіт - реконструкцію приміщення магазину по вул. Проскурівського підпілля, 71 в м. Хмельницькому, яка подана ТзПВ "Галицький ломбард" - 13.02.2013 року (стор. 57-59 справи т.1, а 28.02.2013 року Інспекція реєструє Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації (стор. 60-64 справи т.1).

Відповідно до постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 10.07.2013 року, апеляційну скаргу Товариства з повною відповідальністю "Галицький Ломбард" на рішення господарського суду Хмельницької області від 19.04.2013 р. у справі № 924/267/13-г задоволено. Рішення господарського суду Хмельницької області від 19.04.2013 р. у справі № 924/267/13-г, яким було задоволено позов ДАБІ у Хмельницькій області, про знесення самочинно побудованої прибудови до магазину "Піраміда", площею 36,8 кв. м по вулиці Проскурівського підпілля, 71 м. Хмельницького - скасовано. Прийнято нове рішення про відмову у задоволені позову ( стор. 35 - 38 справи т.1).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду у справі №924/1689/13 від 02.07.2015 року, залишено без змін рішення Господарського суду Хмельницької області від 20.04.2015 року, яким ТзПВ "Галицький Ломбард" відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсним розпорядження Хмельницької міської адміністрації від 14.06.1994 року №1575 в частині відведення Хмельницькій виробничо-комерційній фірмі "Стожари" (Приватне акціонерне товариство "Стожари") під ресторан "Україна" по вул. Котовського (Проскурівського підпілля), 73 в постійне користування частини (в частині) земельної ділянки площею 0,01 га, в частині визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею від 21.12.1995 року р/н ХМ №247, виданого Хмельницькому відкритому акціонерному товариству "Стожари" (Приватне акціонерне товариство "Стожари") вул. Котовського , 73 Хмельницькою міською адміністрацією, в частині внесених до нього змін (щодо частини земельної ділянки площею 0,01 га) - а саме змін в користуванні номер на плані - 1, площею 0,01 га, вчинених 15.09.2000 року ( стор. 91 - 96 справи т.2).

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову і зазначив, що правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації визначено Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV).

Згідно пунктів 1 - 2 ч.2 ст.9 Закону № 1952-IV в редакції на момент спірних правовідносин, державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Частиною 1 ст.19 Закону № 1952-IV було визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до ст.26 Закону № 1952-IV, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Частиною 1 ст.71 КАС України ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач довів обґрунтованість позовних вимог, адже Інспекція ДАБІ у Хмельницькій області при реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт та Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, на момент їх реєстрації встановила факт самовільної добудови замовника - ТзПВ "Галицький ломбард" до приміщення магазину по вул. Проскурівського підпілля, 71 м. Хмельницького, але у порушення вимог Закону № 3038-VI зареєструвала ці декларації. Реєстраційна служба Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області на підставі цих протиправних декларацій прийняла Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно №1615446 від 12.04.2013 року про реєстрацію права власності і зареєструвала за ТзПВ "Галицький ломбард" приватну власність на приміщення магазину, що знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля, 71, загальною площею 113,8 кв. м., тому відповідно задовольняється позовна вимога (3-тя) про визнання незаконною та скасування реєстрації права власності на магазин Товариства з повною відповідальністю "Галицький ломбард" по вулиці Проскурівського підпілля, 71 в м. Хмельницькому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об'єкта, номер запису про право власності № 2366031 від 12.04.2013 року.

Крім того суд першої інстанції врахував наступне.

Відповідно до ч.4 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі Закон № 3038-VI) в редакції на момент спірних правовідносин, реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкцію або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а так само нове будівництво відповідно до містобудівної документації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури на замовлення органів державної влади та органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності може бути проведено за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Частинами 1-3 ст.36 Закону № 3038-VI встановлено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації. Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється. Форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Абзацом 2 пунктом 1 Порядку виконання будівельних робіт, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 (далі Порядок № 466) передбачено, що будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту. Відповідно до абз.1 п.2 Порядку № 466, будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію. Пунктом 4 Порядку № 466 визначено, що реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення може проводитися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Відповідно до пунктів 10-11 Порядку № 466, інспекція, протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних зазначених у декларації, та вносить їх до єдиного реєстру. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Частиною 1 статті 39 Закону № 3038-VI передбачено прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначено Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (далі - Порядок № 461).

Згідно з п.2 Порядку № 461, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація). Відповідно до пунктів 20-21 Порядку № 461, інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Відповідно до п.1 ДБН А.2.2-3-2012, його норми встановлюють склад та зміст проектної документації на нове будівництво, реконструкцію, капітальний ремонт та технічне переоснащення будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів, лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури. Згідно п.3.10 цих Державних будівельних норм України, реконструкція - перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об'єктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміну техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри тощо). Реконструкція передбачає збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкта в цілому або його частини ( за умови їх автономності).

Враховуючи вище зазначені норми законодавства суд першої інстанції прийшов до висновку, що в їх порушення Інспекція зареєструвала декларації про початок будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації при встановленні обставин його самочинного будівництва, що у свою чергу стало підставою для незаконної реєстрації права власності на зазначений об'єкт.

Судова колегія частково не погоджується з такою позицією суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову і зазначає наступне.

Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно №1615446 від 12.04.2013 року вирішено провести державну реєстрацію права власності на приміщення магазину, що розташований по вул. Проскурівського підпілля, будинок 71 за ТзПВ "Галицький ломбард" ( а.с. 253 справи т.1).

12.04.2013 року ТзПВ "Галицький ломбард" видано свідоцтво про право власності, індексний номер 2361368 на приміщення магазину, що знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля, 71, загальною площею 113,8 кв. м. (стор. 252 справи т.1).

Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 2366031 від 12.04.2013 року на підставі свідоцтва про право власності і Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно №1615446 від 12.04.2013 року за ТзПВ "Галицький ломбард" зареєстровано приватну власність на приміщення магазину, що знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля, 71, загальною площею 113,8 кв. м. (а.с. (зворотній бік) 254 т.1).

Крім того позивач має державний акт на право користування земельною ділянкою, яку позивач вважає частково зайнятою, третьою особою, не у спосіб визначений законом, що також свідчить про наявність спору про право.

Таким чином суд апеляційної інстанції, у даній справі встановив, наявність спору щодо правомірності набуття права власності на нерухоме майно та щодо порушення права користування землею, тобто в даному випадку існує господарсько - правовий спір.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «суд, встановлений законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з положеннями ст. 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального Кодексу України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України слідує, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Таким чином судова колегія вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Аналогічна правова позиція, щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах, висловлена у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року у справі № 826/24096/15 (адміністративне провадження № К/9901/9708/18) та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 та 17 квітня 2018 року (справи № 11-96апп18 (№ 826/366/16) та № 11-192апп18 (№ 815/6956/15) відповідно).

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених ст. 19 КАС України, відповідно до абзацу 2 ч.1 ст. 319 КАС України, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження у справі, незалежно від доводів апеляційної скарги.

На підставі викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції у даній справі підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з повною відповідальністю "Галицький ломбард" задовольнити частково.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Стожари" до Державної архітектурно - будівельної інспекції України, Відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, Товариство з повною відповідальністю "Галицький ломбард" про визнання незаконними, скасування реєстрацій та свідоцтва - скасувати .

Провадження по справі закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 грудня 2018 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Мацький Є.М. Капустинський М.М.