Справа № 805/3193/16-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року справа №805/3193/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання - Токаревої А.Г., представника позивача - адвоката - Барановського В.В., представника відповідача - ОСОБА_2, діючого за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року у справі № 805/3193/16-а (головуючий суддя І інстанції - Бабіч С.І.), складене в повному обсязі 14 листопада 2016 року в м. Слов'янськ Донецької області за позовом Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 62 231,24 грн., -

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2016 року Волноваська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення з позивача суми податкового боргу з податку на доходи з фізичних осіб за 2015 рік у розмірі 1 754,24 грн., суми податкового боргу по штрафним (фінансовим) санкціям за порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 15 967,00 грн., суми податкового боргу по штрафним (фінансовим) санкціям за порушення вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у розмірі 44 000,00 грн., суми податкового боргу по штрафним (фінансовим) санкціям за порушення вимог ст.ст. 85, 26 Податкового кодексу України у розмірі 510,00 грн. (а.с. 4-5 т.1).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2017 року позов задоволено у повному обсязі (а.с. 58-60 т.1).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просила скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач цитує норми матеріального права, вказує на те, що судами першої інстанцій не в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, поклав в основу судового рішення не належні та не достовірні докази.

При цьому, відповідачем зазначено, що податкове повідомлення-рішення № 000012100 від 26 березня 2015 року прийнято на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, що суперечить нормам діючого законодавства.

При цьому, відповідачем зазначено, що торгівельна точка - магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» їй не належить, відтак підстав для застосування до неї штрафних санкцій по вищевказаному податковому повідомленню-рішенню не має.

Зазначила, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та прийняв рішення без дослідження повноважень представника позивача та без належним чином завіреної копії облікової картки платника податків (а.с. 74-78 т.1).

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем (ІПН НОМЕР_1) та знаходиться на обліку в Волноваській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області як платник податків.

04 лютого 2016 року відповідачем до податкового органу подано податкову декларацію про майновий стан і доходи № , якою визначено суму податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті самостійно у розмірі 2 309,18 грн. (а.с. 6-7 т.1).

15 квітня 2016 року відповідачем сплачено 577,30 грн. податку на доходи фізичних осіб, що вбачається з інтегрованої картки відповідача (а.с. 40) та не заперечується відповідачем.

У зв'язку з несплатою відповідачем податкових зобов'язань, самостійно визначених відповідачем у вищевказаній податковій декларації про майновий стан і доходи, за фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 ( на час винесення судом першої інстанції рішення) обліковується податковий борг з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 1 742,14 грн., що підтверджується інтегрованою карткою платника податків та пеня у розмірі 12,10 грн., яка нарахована за несвоєчасне погашення податкових зобов'язань на виконання вимог п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України (а.с. 40-42 т.1).

Отже на момент звернення позивача до суду з даним позовом зазначений борг з податку на доходи з фізичних осіб не був сплачений, тому суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апелянта про фактичне погашення зазначеного боргу на час звернення до суду з апеляційною скаргою.

22 квітня 2016 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області проведена фактична перевірка відповідача за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності торгових патентів і ліцензій в торгівельній точці відповідача - господарської одиниці - магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», який розташований за адресою, АДРЕСА_1 (а.с. 17-19 т.1).

За результатами перевірки Головного управлінням ДФС у Донецькій області був складений акт № 31/05/99/14/05/НОМЕР_1 від 27 квітня 2016 року про результати перевірки за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності торгових патентів і ліцензій, яким були встановлені порушення п.1, 1., 11, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово - відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», ст. 85, 26 Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки № 31/05/99/14/05/НОМЕР_1 від 27 квітня 2016 року, позивачем прийняті податкові повідомлення - рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, а саме:

- податкове повідомлення - рішення № від 11 травня 2016 року, яким встановлено порушення ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» на суму 17 000, 00 грн. (а.с. 10 т.1);

- податкове повідомлення - рішення № від 11 травня 2016 року, яким встановлено порушення п. 2 Постанови № 957 від 30 жовтня 2008 року «Про встановлення розміру мінімальних оптово - відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» на суму 10 000, 00 грн. (а.с. 11 т.1);

- податкове повідомлення - рішення № від 12 травня 2016 року, яким встановлено порушення ст. 121 п. 121.1, абз. 1 Податкового кодексу України на суму 510, 00 грн. (а.с. 12 т. 1);

- податкове повідомлення - рішення № від 12 травня 2016 року, яким встановлено порушення ст. 3 п.1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на суму 1 грн. (а.с. 13 т. 1);

- податкове повідомлення - рішення № від 12 травня 2016 року, яким встановлено порушення ст. 3 п. 11 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на суму 85 грн. (а.с. 14 т. 1);

- податкове повідомлення - рішення № від 12 травня 2016 року, яким встановлено порушення ст. 3 п. 12 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на суму 15 881 грн. (а.с. 15 т. 1).

У зв'язку з частковим добровільним погашенням частини боргу (на думку позивача) відповідач має заборгованість по адміністративним штрафам у розмірі 62 231,24 грн., яку станом на момент розгляду справи відповідачем не сплачено. Крім того, податковий орган, подаючи позов про стягнення з відповідача податкового боргу зазначив, що 19 лютого 2015 року при проведенні перевірки щодо дотримання суб'єктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), наявності торгових патентів та ліцензій торговельній точці відповідача - господарської одиниці - магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований за адресою АДРЕСА_2, встановлено порушення вимог ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». За порушення вимог ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» на підставі протоколу про адміністративне правопорушення податковим органом прийняте податкове повідомлення - рішення № від 28 березня 2015 року, яким до ОСОБА_3 застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 17 000, 00 грн. (а.с. 175 т.1).

У зв'язку з несплатою податкового боргу податковий орган звернувся до суду з позовом про його стягнення у судовому порядку.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а податковий борг стягненню, у зв'язку з його несплатою у добровільному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який набрав чинності з 01 січня 2011 року.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 20.1.18 п.20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків та згідно п.п. 20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України - звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Суд зауважує, що відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно із статтею 16 ПК України платник податків зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (п.п. 16.1.2 п. 16.1); подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (п.п. 16.1.3 п. 16.1); сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п.п. 16.1.4 п. 16.1).

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом прийняти наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення - рішення № від 11 травня 2016 року, яким встановлено порушення ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» на суму 17 000, 00 грн. (а.с. 10 т.1);

- податкове повідомлення - рішення № від 11 травня 2016 року, яким встановлено порушення п. 2 Постанови № 957 від 30 жовтня 2008 року «Про встановлення розміру мінімальних оптово - відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» на суму 10 000, 00 грн. (а.с. 11 т.1);

- податкове повідомлення - рішення № від 12 травня 2016 року, яким встановлено порушення ст. 121 п. 121.1, абз. 1 Податкового кодексу України на суму 510, 00 грн. (а.с. 12 т. 1);

- податкове повідомлення - рішення № від 12 травня 2016 року, яким встановлено порушення ст. 3 п.1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на суму 1 грн. (а.с. 13 т. 1);

- податкове повідомлення - рішення № від 12 травня 2016 року, яким встановлено порушення ст. 3 п. 11 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на суму 85 грн. (а.с. 14 т. 1);

- податкове повідомлення - рішення № від 12 травня 2016 року, яким встановлено порушення ст. 3 п. 12 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на суму 15 881 грн. (а.с. 15 т. 1), які прийняті на підставі акту перевірки № 31/05/99/14/05/НОМЕР_1 від 27 квітня 2016 року магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1», який належить відповідачеві ОСОБА_3 та в якому 22 квітня 2016 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області проведена фактична перевірка дотриманням суб'єктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності торгових патентів і ліцензій в торгівельній точці за адресою, АДРЕСА_1 .

Факт надіслання відповідачу спірних податкових рішень-повідомлень підтверджується поштовою квитанцією та поштовим повідомленням ( а.с.16, 180-182 т.1).

Крім того, в матеріалах справи наявна податкова вимога від 07 серпня 2015 року № 704-25, в якій зазначено, що станом на 06 серпня 2015 року за відповідачем обліковується податковий борг за узгодженими податковими зобов'язаннями у розмірі 11 507,94 грн., яку отримала особисто відповідач ОСОБА_3, про що свідчить її підпис в поштовому повідомлені датованому 20.08.2015 року (а.с. 20 т.1).

Доказів оскарження вищевказаний податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги в матеріалах справи не має, відтак, вищевказані суми є узгодженими грошовими зобов'язаннями.

Позивач мала можливість звернутись до суду с позовом щодо оскарження податкових повідомлень - рішень та відповідної вимоги, підтвердивши обставини які не дають можливість зазначений борг вважати не узгодженим на даний час.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апелянта про відсутність факту проведенні фактичної перевірки її господарської одиниці, оскільки в матеріалах справи маються докази цієї перевірки, які відображені в акті перевірки № 31/05/99/14/05/НОМЕР_1 від 27 квітня 2016 року магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_1, в якому зазначено, що 22 квітня 2016 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області проведена фактична перевірка дотриманням суб'єктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності торгових патентів і ліцензій в торгівельній точці за участю та в присутності продавця ОСОБА_4, яка ознайомлена з даним актом, однак від підпису відмовилась, про що зроблена відмітка.

Відповідно до акту перевірки були залучені фото докази закупки та товару на 3-х аркушах( а.с.17-19 т.1).

Згідно з пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Оскільки відповідачем повідомлення - рішення про застосування штрафних санкцій та факт проведення перевірки не були оскаржені, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції щодо визнання сум штрафних санкцій узгодженим боргом, який відповідачем не погашений.

Також судом не приймається до уваги доводи апелянта щодо звернення до правоохоронних органів щодо неправомірних дій невстановлених осіб, які підробили поштове повідомлення про вручення поштового відправлення - податкової вимоги, оскільки як на час прийняття рішення судом першої інстанції, так на даний час доказів такої підробки не встановлено.

Судом апеляційної інстанції в даній справі перевіряються доводи апеляційної скарги та перевірка суми податкового боргу, яка частково знайшла підтвердження документально та обліковою карткою платника податків.

За правилами, визначеними п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п.п. 20.1.34. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи правильно встановлені судом першої інстанції обставин справи, зокрема, щодо несплати відповідачем суми податкового боргу в добровільному порядку, дотримання контролюючим органом порядку його стягнення, та враховуючи, що вжиті заходи не призвели до погашення боргу, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанцій про обґрунтованість заявленої контролюючим органом вимоги та наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 заборгованості податкового боргу на час звернення до суду з даним позовом.

Тієї ж правової позиції дотримується Верховний суд у постанові від 13 лютого 2018 року (провадження К/9901/2124/18, справа № 825/1070/17), постанові від 25 травня 2018 року (провадження К/9901/39357/18, справа № 804/3170/16).

Податковий борг у добровільному порядку сплачено частково, що підтверджується витягами з інтегрованих карток платника податків (а.с. 36-49, 133-140, 167-174, 188-195 т.1), таким чином за відповідачем дійсно існує податковий борг у сумі 45 231,24 грн.

Щодо стягнення податкового боргу з відповідача на підставі податкового повідомлення - рішення № від 28 березня 2015 року про застосування до ОСОБА_3 штрафних (фінансових) санкцій на суму 17 000, 00 грн., суд зазначає наступне.

19 лютого 2015 року при проведенні перевірки щодо дотримання суб'єктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), наявності торгових патентів та ліцензій торговельній точці ОСОБА_3 - господарської одиниці - магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований за адресою АДРЕСА_2, встановлено порушення вимог ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». За порушення вимог ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2015 року податковим органом прийняте податкове повідомлення - рішення № від 28 березня 2015 року, яким до ОСОБА_3 застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 17 000, 00 грн. (а.с. 141, 175 т.1).

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач та фізична особа, на яку накладені вищевказані штрафні санкції є різними особами, з огляду на наступне.

Податкове повідомлення - рішення № від 28 березня 2015 року, яким до ОСОБА_3 застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 17 000, 00 грн. прийнято на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2015 року прийнято відносно продавця магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_5 (а.с. 53-54 т. 1), тобто відносно зовсім іншої особи.

Відповідно до трудового договору від 14 квітня 2014 року між ОСОБА_5 та фізичною особою ОСОБА_6 існують трудові відносини, за якими ОСОБА_5 працює по сумісництву в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Відтак, вищевказане повідомлення рішення прийнято на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який винесено за порушення законодавства продавцем зовсім іншої фізичної особи-підприємця, що є незаконним.

При цьому, відповідач по справі проводить господарську діяльність в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», який розташовано у АДРЕСА_1 (а.с. 17 т.1), тоді як податкове повідомлення - рішення № від 28 березня 2015 року прийнято за порушення вимог чинного законодавства при проведенні торгівельної діяльність в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований за адресою АДРЕСА_2 та належить до володіння ОСОБА_6.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в частині стягнення податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням від 28 березня 2015 року № у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. позов є таким, що не підлягає задоволенню, оскільки застосований не до тієї особи яка скоїла правопорушення. З огляду на зазначено в суді не знайшло підтвердження податковий борг в сумі 17000 гривень і в цій частині позовних вимог позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області судовий збір у розмірі 594,26 грн. (у відсотковому відношенні до частини задоволених позовних вимог 2175,00( сума судового збору за подання апеляційної скарги) х 3,66(62231,24 : 17000 х 100%) на виконання приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Що стосується інших витрат в сумі 7500 гривень, які апелянт перерахувала на оплату послуги щодо надання правової допомоги в апеляційному адміністративному суді у даній справі, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Зазначена сума була сплачена 08.06.2018 року адвокату ОСОБА_8 ФОП (а.с.12 т.2), з яким 29.01.2018 року укладений договір про надання правової допомоги ( а.с.13 т.2), відповідно п.п.4.1,4.2 п.4 Договору передбачено, що загальна вартість послуг по Договору визначається додатком до договору, оплата проводиться протягом 3 робочих днів з дня підписання Договору.

Апелянтом суду не надано ані додатку до Договору, ані розрахунків наданих послуг ОСОБА_8

В судовому засіданні приймав участь інший представник апелянта - адвокат ОСОБА_1, який надавав правову допомогу відповідно до укладеного з апелянтом ОСОБА_3 договору від 19.02.2018 року( а.с.16 т.2).

Отже апелянтом доказів сплати за надання правничої допомоги суду не надані та не доведені , тому в цій частині стягнення витрат пов'язаних із розглядом справи в апеляційному адміністративному суді,- задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 250, 272, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року у справі № 805/3193/16-а - скасувати в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 суми податкового боргу по штрафним (фінансовим) санкціям за порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у розмірі 44 000 (сорок чотири тисячі) гривень 00 копійок до Державного бюджету України (на п/р 0180 в ГУ ДКСУ в Донецькій області, м. Донецьк, МФО 834106, ОКПО 37980308, код платежу 21081500) та прийняти нове рішення в цій частині.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_3) суми податкового боргу по штрафним (фінансовим) санкціям за порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у розмірі 27 000 (двадцять сім тисяч) гривень 00 копійок до Державного бюджету України на п/р 0180 в ГУ ДКСУ в Донецькій області, м. Донецьк, МФО 834106, ОКПО 37980308, код платежу 21081500.

В частині стягнення податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням від 28 березня 2015 року № у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. - відмовити.

В іншій частині постанову Донецького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року у справі № 805/3193/16-а - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_3) сплачений судовий збір у розмірі 594 гривні (п'ятсот дев'яноста чотири) 26 коп.

Вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 05 грудня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2018 року.

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова