Справа № 521/13969/18
Суддя: Коблова О. Д.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/521/306/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Коблової О.Д.,

за участю секретаря судового засідання Барвенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської митниці ДФС, вказуючи що постановою в справі про порушення митних правил № 0632/50000/17 від 16 серпня 2017 року, винесеною в.о. заступника начальника Одеськоъ митницы ДФС начальником управління протидії митних правопорушенням ОСОБА_2, громадянина України ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 442265,64 грн.

Не погоджуючись з постановою про накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом та просить суд скасувати зазначену постанову посилаючись на те, що вона є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відображає дійсних обставин справи.

Представник позивача в судове засідання з'явилася, позов підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав до суду відзив, заперечував проти задоволення позову, просив відмовити у позові та постанову Одеської митниці ДФС залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, які були представлені суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд доходить наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 27.05.2017 приблизно о 20 годині 44 хвилини в зону митного контролю пункту пропуску «Табаки» митного поста «Ізмаїльский» Одеської митниці ДФС прибув легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номер CA6192ТН, кузов №WVWZZZ3AZSE218476, 1995 року виготовлення, країна реєстрації ОСОБА_3, який прямував з України (м. Болград) до ОСОБА_3 (м. Софія) під керуванням громадянина ОСОБА_1. До митного оформлення громадянином ОСОБА_1 було надано наступні документи: паспорт громадянина ОСОБА_3 №BGR383603186, виданий 15.09.2015р. МВР Софія; реєстраційний паспорт автомобіля №005602406 від 18.02.2013 на автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номер CA6192ТН.

Згідно листа Управління Служби безпеки України в Одеській області від 26.10.2016 №65/27/2134нт громадянин України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має паспорт громадянина України №СМ755484, а також паспорти громадянина ОСОБА_3 №380658098 та №383603186, та фактично проживає на території України за адресою: Одеська область, Болградський район, с. Виноградівка, вул.Болградська, буд.7.

Так, в базі даних ПІК «Інспектор - 2006» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС, встановлено, що громадянином ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України 04.06.2016 року о 21 годині 52 хвилин через відділ митного оформлення №3 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ДФС легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номер CА6192ТН, кузов № НОМЕР_1, країна реєстрації ОСОБА_3, використовуючи вищевказаний паспорт громадянина ОСОБА_3 №BGR380658098.

Відповідно до п.1 ст.2 Закону України №2235-III «Про громадянство України» від 18.01.2001, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про громадянство України» громадянин України, який відповідно до чинного законодавства України є таким, що постійно проживає за кордоном, може вийти з громадянства України за його клопотанням. Датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного Указу Президента України.

Відповідно до ст. 19 вказаного Закону громадянин України, який подав заяву про вихід з громадянства України або щодо якого оформляється втрата громадянства, до видання Указу Президента України про припинення громадянства України користується всіма правами і несе всі обов'язки громадянина України.

Згідно з положеннями Закону України від 21.01.1994 № 3857-XII „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, п.5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордоном, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 № 201, документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом „Постійне проживання або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордоном.

Таким чином, 04.06.2016 громадянин ОСОБА_1 був громадянином України та мав постійне місце проживання на території України, отже мав статус громадянина-резидента.

Відповідно до ч.3 ст.380 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікується за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тони), 8711 згідно УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Таким чином, маючи статус громадянина-резидента, громадянин України ОСОБА_1, при ввезенні на митну територію України автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», д/н CА6192ТН, кузов № НОМЕР_1, країна реєстрації ОСОБА_3, заявив митному органу України, що він є громадянином ОСОБА_3 та нерезидентом, чим вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

За вказаних обставин, на підставі ст.ст.459, 494 МК України працівником Одеської митниці ДФС у відношенні громадянина України ОСОБА_1 складено протокол про ПМП №0632/50000/17 від 27.05.2017 за ознаками ст.485 МК України.

Згідно з листом Адресно-довідкового бюро Головного Управління ДМС України в Одеській області встановлено, що громадянин України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований з 02.09.2010 року по теперішній час за адресою: Одеська область, Болградський район, с. Виноградівка, вул. І. Банева, буд. 90. Документувався паспортом громадянина України СМ№755484, від 29.05.2005, виданий Болградським РВ УМВС України в Одеській області.

Відповідно до ст. 4 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ резидентами - фізичними особами вважаються: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Так, під час здійснення провадження у справі про ПМП №0632/50000/17 громадянином України ОСОБА_1 не було надано будь-яких доказів постійного проживання за межами України.

Таким чином, 04.06.2016 громадянин ОСОБА_1 мав постійне місце проживання в Україні, у звязку з чим він мав статус резидента (в розумінні вимог Митного кодексу України) та відповідні права та обовязки щодо порядку проходження митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, передбаченого Митним кодексом України.

Зокрема, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року, при цьому вони не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Навпаки, тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8703 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобовязання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Таким чином, умови та порядок тимчасового ввезення на митну територію України транспортних засобів особистого користування резидентами та нерезидентами мають суттєву різницю по застосуванню заходів як тарифного, так й нетарифного регулювання.

Тобто, маючи статус громадянина-резидента, заявивши (шляхом вчинення дій по предявленню паспорта громадянина ОСОБА_3) органу доходів і зборів України при ввезенні на митну територію України автомобіля іноземної реєстрації, що він є громадянином ОСОБА_3 та нерезидентом, ОСОБА_1 своїми діями неправомірно розраховував на звільнення від сплати митних платежів (на що він, як резидент, не має права).

Згідно зі службовою запискою м/п «Ізмаїльський» Одеської митниці ДФС від 13.06.2017 №2248/15-70-68 у разі ввезення зазначеного транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», д/н CА6192ТН, країна реєстрації ОСОБА_3, на митну територію України громадянином-резидентом підлягають сплаті митні платежі у розмірі 147 521,88 грн.

Таким чином, маючи статус громадянина-резидента, ОСОБА_1, при тимчасовому ввезенні на митну територію України автомобіля іноземної реєстрації заявив органу доходів і зборів України, що він є громадянином ОСОБА_3 та нерезидентом, чим вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів у розмірі 147 521,88 гривень, які підлягали б сплаті у разі ввезення зазначеного транспортного засобу на митну територію України громадянином-резидентом.

За вказаних обставин, в діях громадянина України ОСОБА_1, вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Відповідно до статті 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікується за товарними позиціями, в тому числі, 8703 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Згідно з ч.1 статті 4 МК України ввезенням товарів, транспортних засобів на митну територію України вважається сукупність дій, повязаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку, а дозвіл органу доходів і зборів це надання особі усно, письмово (паперовим або електронним документом) чи шляхом проставляння відбитка особистої номерної печатки на супровідних документах (деклараціях, відомостях) права на вчинення певних дій.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (стаття 257 МК України), тобто виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, а також сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Статтями 277, 278 МК України передбачено, що обєктом оподаткування митом є товари, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню митними платежами відповідно до розділу XII Митного Кодексу, а також розділів V та VI Податкового кодексу України. При цьому, датою виникнення податкових зобовязань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобовязання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Таким чином, умовою для отримання дозволу митниці на тимчасове ввезення на митну територію України транспортного засобу особистого користування громадянами-резидентами є оформлення митної декларації шляхом проставляння посадовою особою відтиску особистої номерної печатки та сплата обовязкових митних платежів. У разі невиконання цих умов, громадянин-резидент не має законних підстав, згідно з вимогами статті 380 МК України, на можливість застосування тимчасового ввезення автомобіля. Тобто, датою виникнення податкових зобовязань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення.

Беручи до уваги вказане, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 485 МК України, при переміщенні на митну територію України транспортного засобу особистого користування марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номер CА6192ТН, країна реєстрації ОСОБА_3, з вчиненням протиправних дій, які призвели до звільнення від сплати митних платежів, а саме 04.06.2016, тобто після перетину митного кордону та закінчення митного контролю та митного оформлення. За умови заявлення громадянином ОСОБА_1 відомостей про фактичне місце проживання в Україні, тобто про статус резидента, без сплати митних платежів безпосередньо в пункті пропуску через державний кордон України, він би не отримав дозволу митниці на переміщення цього автомобіля для тимчасового ввезення.

Відтак, матеріали адміністративної справи не містять документального підтвердження, що ОСОБА_1 має постійне проживання в ОСОБА_3, як це передбачено положеннями Закону України від 21.01.1994 № 3857-XII „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, п.5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордоном, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 № 201, документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом „Постійне проживання або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордоном.

Про наявність вищевказаних відміток у паспорті громадянина України ОСОБА_1 ним не надано жодної інформації, що надає всі підстави заперечувати проти того, що він не є резидентом України.

Згідно з протоколом про ПМП №0632/50000/17 від 27.05.2017, заведеним за ознаками ст. 485 МК України, його було складено посадовою особою Одеської митниці ДФС старшим державним інспектором шостого відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням Одеської митниці ДФС ОСОБА_4, та у присутності особи, що притягується до відповідальності, громадянина України ОСОБА_1. Процесуальний статус вказаних осіб чітко визначений та вказаний у бланку протоколу про ПМП №0632/50000/17, із зазначенням їх прізвища, імя та по батькові, про що свідчать їх підписи в протоколі.

В протоколі про порушення митних правил №0632/50000/17, заведеного у відношенні громадянина ОСОБА_1 зазначено, що розгляд справи відбудеться «16» серпня 2017 року о "10" годині "00" хвилин за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1, про що він розписався у вказаному протоколі.

Відповідно до ст. 498 МК України прийняття участі у розгляді справи про порушення митних правил є правом, а не обовязком особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право ознайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно із ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Таким чином, про дату, час та місце розгляду справи громадянин ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, однак до митниці не надходили клопотання про перенесення розгляду справи, додаткові пояснення, заперечення, які б вказували на його невинність, або інші обставини, які мають значення для правильно вирішення справи, не надавались. З огляду на це, на підставі ч.4 ст. 526 Митного кодексу України, дослідивши наявні у справі матеріали, 16.08.2017 справу було розглянуто в його відсутності.

Крім того, згідно з листом Одеської митниці ДФС від 17.08.2017 №8719/15-70-20-08 громадянину ОСОБА_1 було направлено постанову у справі про ПМП №0632/50000/17 на дві адреси, а саме, Одеська область, Болградський район, с. Виноградівка, вул. Болградська, буд.7; а також - Одеська область, Болградський район, с. Виноградівка, вул. І. Банева, буд. 90.

Відповідно до Закону України «Про деякі питання ввезення на митну територію України та реєстрації транспортних засобів» від 06.07.2005 №2739-IV, встановлено, що «Пропуск на митну територію України з метою вільного обігу та першу реєстрацію в Україні ввезених транспортних засобів нових і таких, що були в користуванні, або виготовлених в Україні здійснюють за умови їх відповідності екологічним нормам не нижче рівня "ЄВРО-2" згідно з технічними регламентами та національними стандартами (щонайменше за умови відповідності вимогам рівня "B" ДСТУ UN/ECE R 49-02A, B:2002 або "B","C","D" ДСТУ UN/ECE R 83-03:2002, які застосовують залежно від особливостей конструкції транспортних засобів):

Пропуск на митну територію України з метою вільного обігу та першу реєстрацію в Україні транспортних засобів за кодами товарних позицій 8701 20, 8702, 8703, 8704, 8705 згідно з УКТ ЗЕД ( 2371г-14 ) як вироблених в Україні, так і ввезених на митну територію України, нових і таких, що були в користуванні, здійснюють за умови їх відповідності екологічним нормам:

не нижче рівня "ЄВРО-5" - з 1 січня 2016 року, за винятком транспортних засобів, вироблених в Україні або ввезених на митну територію України до 31 грудня 2015 року включно;

не нижче рівня "ЄВРО-6" - з 1 січня 2018 року, за винятком транспортних засобів, вироблених в Україні або ввезених на митну територію України до 31 грудня 2017 року включно.

Однак, згідно зі статтею 32 Закону України «Про деякі питання ввезення на митну територію України та реєстрації транспортних засобів» від 06.07.2005 №2739-IV, дія статей 1 і 2 цього Закону не поширюється на транспортні засоби, які ввозяться на митну територію України тимчасово, з метою транзиту та при переселенні громадян на постійне місце проживання до України.

Згідно з вищезазначеним, дані положення стосуються ввезення транспортних засобів, ввезених для вільного обігу на територію України, однак автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», д/н CА6192ТН, кузов № НОМЕР_1, країна реєстрації ОСОБА_3, був ввезений на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до 1 року», згідно з інформацією Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби.

Враховуючи вище викладене, чинним законодавством України встановлена можливість ввезення на територію України транспортних засобів в інших митних режимах, які передбачають нарахування митних платежів.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Згідно з ст. 103 МК України «Митний режим тимчасового ввезення» тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Враховуючи вищевикладене, розрахунок митних платежів проводився з урахуванням визначених МК України норм, встановлених для митного режиму «тимчасове ввезення», шляхом проведення розрахунку всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів, за діючими ставками податків і зборів та згідно з офіційним курсом Нацбанку України.

З метою забезпечення дотримання наказу Державної фіскальної служби України від 09.07.2015 №484 та Положень, якими затверджені функціональні повноваження посадових осіб структурних підрозділів митниці та забезпечення виконання функцій з питань, віднесених до компетенції структурних підрозділів митниці, у відповідності до службової записки управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання від 07.08.2015 № 1827/15-70-25 обчислення належних до сплати митних платежів здійснюється безпосередньо посадовими особами митного поста.

Згідно Положень про митні пости, до основних завдань та функцій митних постів Одеської митниці ДФС серед іншого відносяться: справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати, застосування заходів щодо їх примусового стягнення у межах повноважень, визначених МК України, Податковим кодексом України та іншими актами законодавства України; контроль правильності визначення митної вартості товарів.

Крім того, відсутність інформації щодо суми митних платежів унеможливлює притягнення порушника до відповідальності за порушення митних правил, оскільки санкція статті 485 МК України передбачає накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Враховуючи викладене, 16.08.2017 при розгляді справи про порушення митних правил №0632/50000/17 суму накладеного на громадянина України ОСОБА_1 штрафу було встановлено відповідно до розрахунку платежів, згідно зі службовою запискою м/п «Ізмаїльський» Одеської митниці ДФС від 13.06.2017 №2248/15-70-68 у разі ввезення зазначеного транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», д/н CА6192ТН, країна реєстрації ОСОБА_3, на митну територію України громадянином-резидентом підлягають сплаті митні платежі у розмірі 147 521,88 грн.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, ухвалою Вищого адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року № К/800/24735/14 у справі №500/4809/13-а касаційну скаргу відхилено, постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.08.2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014 року у справі 500/4809/13-а залишено без змін. В свою чергу, постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.08.2013 позивачеві відмовлено у задоволенні позову про скасування постанови Одеської митниці ДФС у справі про порушення митних правил. Дане рішення прийнято з підстав того, що суд визнав дії громадянина-резидента по предявленню іноземного паспорта діями, спрямованими на ухилення від сплати митних платежів, що містить склад правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Відповідно до ст. 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд доходить висновку про спроможність позиції відповідача та вірність висновків, що послужили підставою для ухвалення оскаржуваної позивачем постанови по справі про адміністративне правопорушення. Ураховуючи викладене, суд вбачає правомірність оспорюваних дій доведеною та відмовляє в задоволенні відповідного позову.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 73-80, 141, 241-251, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10- денний строк з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О.Д. Коблова