Справа № 601/2200/18
Суддя: Мочальська В. М.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №601/2200/18
Провадження № 2-а/601/66/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Мочальської В.М.,

з участю секретаря судового засідання Коляди О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в залі суду в м. Кременці адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил №6007/20900/18 від 30.10.2018, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу (далі - МК) України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8 500 грн та закрити провадження у даній справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що він не ввозив автомобіль марки «Ford Galaxy» реєстраційний номер НОМЕР_3 (постійно зареєстрований у Республіці Польща) VIN НОМЕР_2 на територію України, став жертвою шахраїв, про що повідомив ВП ГУНП в Тернопільській області. 29 липня 2018 року він дійсно перетинав державний кордон України із Республіки Польща, однак в якості пасажира. Його, як пасажира, підвозили незнайомі люди з автовокзалу м. Варшави, представилися земляками із Волинської області. На кордоні взяли закордонний паспорт для його проходження і у такий спосіб зареєстрували на нього вказаний транспортний засіб. Основна провина в тому, що сталося з ним лежить на працівникові який здійснював чергування на митниці 29 липня 2018 року.

В судове засідання позивач та його представник адвокат ОСОБА_4 не з»явилися, однак подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача Львівської митниці Державної фіскальної служби України в судове засідання не з»явився, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАСУ якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з»явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У відзиві на позов представник відповідача Грабівський М.Б. позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на правомірність оскаржуваного у даній справі рішення та безпідставність доводів позивача.

Дослідивши матеріали справи, з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при постановленні рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

З протоколу про порушення митних правил № 6-7/20900/18 вбачається, що 29.09.2018 близько 22 год 45 хв в зону митного контролю МАПП «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС смугою руху «червоний коридор» в напрямку виїзд з України заїхав автомобіль марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_4, яким ОСОБА_1 прямував в якості пасажира у приватну поїздку з України до Республіки Польща. У ході митного контролю вказаного транспортного засобу в ПІК «Інспектор» було встановлено, що 27.07.2017 ОСОБА_1 ввіз транспортний засіб особистого користування на митну територію України у митному режимі «Транзит» смугою руху «зелений коридор» через п/п «Яготин-Дорогуск» Волинської митниці ДФС, а саме: автомобіль марки «Ford Galaxy» реєстраційний номер НОМЕР_3 (постійно зареєстрований у Республіці Польща) VIN НОМЕР_2. Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» цей транспортний засіб з митної території України станом на 29.09.2018 року ОСОБА_1 не вивозився та у інший режим ніж «Транзит» поміщений не був. В паспорті гр. України ОСОБА_1 відсутня відмітка про перебування його на консульському обліку в консульських установах України за кордоном. На момент перетину кордону відповідних осіб, визначених статтею 460 МКУ, зазначеною особою подано не було. У відповідності до ст. 192 МКУ до найближчого органу доходів та зборів про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили), місцезнаходження товарів і транспортних засобів в термін до завершення строку транзиту вказаний громадянин не звертався.

У зв'язку з перевищенням позивачем строку транзитного перевезення автомобільного транспорту, встановленого ч.1 ст.95 МК України, державним інспектором ВМО №4 м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС Кулинич Н.С. в присутності ОСОБА_1 29.09.2018 було складено протокол про порушення митних правил № 6007/20900/18.

30.10.2018 заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скромним Я.І. за результатами розгляду матеріалів про порушення митних правил було винесено постанову № 6007/20900/18, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено частиною першою статті 381 МК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України можливе лише за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

У статті 90 МК України міститься визначення поняття транзиту, зокрема, це митний режим, відповідно до якого товари або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною першою статті 93 МК України покладено обов'язок доставити у орган доходів і зборів призначення товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Пунктом першим частини першої статті ст.95 МК України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Статтею 470 МК України встановлено відповідальність за недоставлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів до органу доходів і зборів призначення, видача їх без дозволу органу доходів і зборів або втрата

Частиною третьою цієї статті передбачено, що у разі перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів застосовується адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч.2 ст.95 МК України визначено, що до строків, вказаних у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України, зокрема, неприбуття транспортного засобу до органу доходів і зборів призначення внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили.

Водночас, вказаною нормою на перевізника покладено обов'язок вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання, а також терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв'язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту внаслідок поломки транспортного засобу та і його ремонту не звернувся.

Слід також зазначити, що в контексті положень частини першої статті 460 МК України особа не підлягає адміністративній відповідальності, передбаченої цим Кодексом за умови вчинення порушень митних правил, передбачених, зокрема, статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб. При цьому, такі обставини мають бути підтверджені відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично.

Однак, позивачем не було надано будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд приходить до переконання про те, що позивач не доставив автомобіль марки«Ford Galaxy» реєстраційний номер НОМЕР_3 (постійно зареєстрований у Республіці Польща) VIN НОМЕР_2 до митного органу призначення, чим перевищив встановлений митним законодавством строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення.

Твердження позивача про те, що він не ввозив вказаний легковий автомобіль на митну територію України, а став жертвою шахраїв, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, згідно пункту 7 розділу І «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», затверджених наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2005, (далі - Правила №118) встановлено, що власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Згідно п. 9 Правил №1118 не підлягає пропуску через митний кордон України ТЗ, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження). Отже, при оформленні зобов'язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи в автомобілі, а факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Також, відповідно до п.3.1 ч.3 Розділу ІV Правил №118, у разі ввезення громадянином-нерезидентом з метою транзиту на митну територією України транспортного засобу, зареєстрованого у відповідному реєстраційному органі іноземної держави, або ввезення з цією самою метою громадянином-резидентом транспортного засобу, зареєстрованого постійно в цьому органі та який йому належить, що підтверджується відповідним документом про право власності на такий транспортний засіб та реєстраційним документом, декларування такого транспортного засобу здійснюється в усній формі, відтак безпідставними є посилання позивача на те, що шахраї взяли у нього закордонний паспорт і у такий спосіб зареєстрували на нього вказаний транспортний засіб та спростовуються витягом з Журналу пункту пропуску від 29.07.2018.

Щодо посилання позивача про те, що основна провина в тому, що сталося з ним лежить на працівникові митниці, який здійснював чергування на митниці 29 липня 2018 року та про вчинення щодо нього третьою особою незаконних дій, що полягали у ввезенні на його ім'я та без його згоди автомобіля з іноземною реєстрацією у зв'язку з чим він звернувся із заявою в органи поліції, то такі не можуть бути прийняті до уваги з огляду на те, що згідно з ч.6 ст.78 КАС України підставою для звільнення від доказування може бути вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили. Сам факт звернення у правоохоронні органи не є достатньою підставою вважати, що проти позивача вчинені злочинні дії.

Згідно з ч.1,2 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи суд приходить до переконання, що посадовою особою митного органу правомірно було прийнято рішення про наявність в діях позивача складу правопорушення, внаслідок чого винесено постанову про порушення митних правил. Відповідач довів правомірність своїх дій. Натомість позивач не довів тих обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 241, 243-246, 255, 286, 293, 295 КАСУ суд, -

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил №6007/20900/18 від 30.10.2018 та закриття провадження у даній справі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул. Саксаганського, 13, м. Львів, 79005) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, житель АДРЕСА_1.

Відповідач: Львівська митниця Державної фіскальної служби України, адреса розташування: м. Львів вул. Костюшка, 1.

Повний текст рішення складено 11.12.2018.

Головуючий В. М. Мочальська