Справа № 200/80/18
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/80/18
Провадження №2а/200/6/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«11» червня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро справу за адміністративним позовом Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах членів своєї громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради про визнання бездіяльності і дій протиправними у звязку з порушенням права на отримання публічної інформації та зобовязання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

04 січня 2018 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з зазначеною позовною заявою.

Позовні вимоги обгрунтовані наступним.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які є членами Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» (далі - ГО), зробили інформаційний запит від 11 грудня 2017 року до відповідача як розпорядника інформації на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації», в якому просили надати інформацію і письмові документи у визначений законом строк. Інформаційний запит відповідачем отримано. Листом від 14.12.2017 року за вих.. № 01-04/747 відмовлено у наданні запитуваної інформації з тих підстав, що відповідач не має повноважень розпорядника інформації з зазначених питань. Позивач вважає відповідь неправомірною, а дії відповідача щодо ненадання запитуваної інформації протиправними, оскільки інформація, яка запитувалась, не належить до інформації з обмеженим доступом або до конфіденційної, таємної чи службової інформації, крім того, пославшись на відсутність повноважень розпорядника з заданих питань, відповідач в порушення вимог закону не направив цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача, чим вчинив протиправну бездіяльність.

З огляду на викладене, з урахуванням вимог уточненої позовної заяви від 02.02.2018 року, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині ненаправлення інформаційного запиту № 01-04/929 від 11 грудня 2017 року належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача відповідно до вимог ч.3 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Визнати дії відповідача в частині відмови в наданні запитуваної публічної інформації на інформаційний запит № 01-04/929 від 11 грудня 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 протиправними. Визнати неправомірними дії відповідача з надання відповіді від 14 грудня 2017 року за № 01-04/747, яка не містить запитуваної інформації в запиті № 01-04/929 від 11 грудня 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 Визнати порушення розпорядником інформації ОСОБА_3 вищим навчальним закладом «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпровської обласної ради щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 ч.1 ст.10 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року. Зобовязати відповідача надати ОСОБА_1, ОСОБА_2 відповідь по суті запита на запитувану інформацію із копією запитуваного документа, а саме: в інформаційному запиті № 01-04/929 від 11 грудня 2017 року в обсягах, визначених Законом України «Про доступ до публічної інформації» на адресу: АДРЕСА_1, 49100. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині зобовязання відповідача надати ОСОБА_1, ОСОБА_2 відповідь по суті запита на запитувану інформацію із копією запитуваного документа, а саме: в інформаційному запиті № 01-04/929 від 11 грудня 2017 року відповідно до вимог ч.1 п.1 ст.263 та ч.1 п.7 ст.371 КАС України. Стягнути з відповідача на користь держави компенсацію судових витрат у сумі 1762,00 грн. Постановити окрему ухвалу, в якій визначити порушення з боку відповідача обовязку розпорядника інформації за вимогами Закону України «Про доступ до публічної інформації» в області інформаційних відносин та про викладене в окремій ухвалі порушення довести до відома Дніпропетровської обласної ради.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 07 лютого 2018 року відкрито провадження у справі за позовом Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах членів своєї громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради про визнання бездіяльності і дій протиправними у звязку з порушенням права на отримання публічної інформації та зобовязання вчинити певні дії, та призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 30 березня 2018 року.

Відповідач ОСОБА_3 вищий навчальний заклад «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради відзиву на позовну заяву не надав. Надав суду клопотання, в якому просить залишити позовну заяву без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.240 КАС України, та застосувати відносно ОСОБА_2, ОСОБА_1 заходи процесуального примусу за зловживання процесуальними правами.

Ухвалою суду від 11 травня 2018 року в задоволенні клопотання відповідача відмовлено.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, якій просив розглядати справу у відсутність його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини не явки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України (в редакції Закону України від 03.10.2017р.) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 11 грудня 2017 року звернулись до КВНЗ «Дніпровський базовий медичний коледж» з інформаційним запитом «на отримання публічної інформації», в якому просили:

-Надати посадову інструкцію директора КВНЗ «ДБМК» ДОР, діючу на сьогодення поточного року;

-Правила внутрішнього розпорядку навчального закладу.

Вказаний інформаційний запит отримано відповідачем та зареєстровано за вхідним № 01-04/929 від 11.12.2017 року, що підтверджується відбитком штампа вхідної кореспонденції у нижньому куті інформаційного запиту.

Листом від 14.12.2017 року за вих. № 01-04/747 за підписом директора ОСОБА_4 відповідач надав відповідь наступного змісту: «На ваші інформаційні запити від 11.12.2017 р, вхідні номери 01-04/926, 01-04/927, 01-04/928, 01-04/929 повідомляємо, що згідно ч.3 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» Дніпровський базовий медичний коледж не має повноважень розпорядника інформації щодо заданих питань».

15 жовтня 2014 року наказом №381 Дніпропетровського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області було прийнято письмове повідомлення про утворення Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», що підтверджується копією відповідного наказу.

Згідно витягу з протоколу Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» №1 від 02.10.2017 року ОСОБА_1 прийнято до лав ГО «ДНПГО», що підтверджується його копією.

Згідно витягу з протоколу Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» №1 від 02.10.2017 року ОСОБА_2 прийнято до лав ГО «ДНПГО», що підтверджується його копією.

Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно статей 5, 7 Закону України "Про інформацію", кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Право на інформацію охороняється законом.

Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати право особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес є Закон України "Про доступ до публічної інформації".

Законом регламентований порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, відповідно до якої право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до публічної інформації здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Відповідно до п.2 ст.5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації забезпечується шляхом надання відповіді на інформаційний запит. Право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених Законом.

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Згідно ст. 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1)суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2)юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3)особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4)суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.14 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Виходячи із системного аналізу зазначених правових норм, на розпорядників публічної інформації покладено обов'язок надавати на запити зацікавлених осіб вже реально існуючу на момент отримання запиту (тобто раніше створену і в силу цього вже наявну в розпорядженні) інформацію.

Вказана норма не містить вичерпного переліку суб'єктів владних повноважень, як розпорядників публічної інформації, оскільки містить вказівку на те, що такими є і інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства.

Пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Під владними управлінськими функціями слід розуміти діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Відповідно до абзацу 7 частини 1 статті 1 Закону України "Про вищу освіту" вищий навчальний заклад - окремий вид установи, яка є юридичною особою приватного або публічного права, діє згідно з виданою ліцензією на провадження освітньої діяльності на певних рівнях вищої освіти, проводить наукову, науково-технічну, інноваційну та/або методичну діяльність, забезпечує організацію освітнього процесу і здобуття особами вищої освіти, післядипломної освіти з урахуванням їхніх покликань, інтересів і здібностей.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вищий навчальний заклад «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради (далі КВНЗ «Дніпровський базовий медичний коледж» ДОР) є розпорядником публічної інформації, як особа, що виконує повноваження в частині надання освітніх послуг.

Відповідно до статті 23 Закону № ст. 4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Частиною першою статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Разом з тим, відповідь КВНЗ «Дніпровський базовий медичний коледж» ДОР на інформаційний запит від 11.12.2017 не містить жодної підстави для відмови, які передбачені частиною першою статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", тобто вчинена не на підставі та не у спосіб, що передбачений статті 22 Законом України "Про доступ до публічної інформації", в звязку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання дійвідповідача в частині відмови в наданні запитуваної публічної інформації на інформаційний запит № 01-04/929 від 11 грудня 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, протиправними, а також позовні вимоги щодо визнання неправомірними дії відповідача з надання відповіді від 14 грудня 2017 року за № 01-04/747, яка не містить запитуваної інформації в запиті № 01-04/929 від 11 грудня 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно, підлягає також задоволенню вимога позивача щодо зобовязання відповідача надати ОСОБА_1, ОСОБА_2 відповідь по суті запита на запитувану інформацію із копією запитуваного документа, а саме: в інформаційному запиті № 01-04/929 від 11 грудня 2017 року в обсягах, визначених Законом України «Про доступ до публічної інформації» на адресу: АДРЕСА_1, 49100 оскільки відмова в наданні запитуваної інформації визнана судом протиправною.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Разом з тим, відповідач не надав інформації про особу, яка є належним розпорядником запитуваної позивачами публічної інформації.

Таким чином, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодовизнання протиправною бездіяльність відповідача в частині ненаправлення інформаційного запиту № 01-04/929 від 11 грудня 2017 року належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача відповідно до вимог ч.3 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки матеріалами справи не підтверджено, що відповідач не володіє запитуваною інформацією, але йому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, отже, відповідач є належним розпорядником запитуваної інформації та не повинен був направляти запити для виконання іншому розпоряднику.

Щодо позовних вимог позивача в частині визнання порушеннярозпорядником інформації ОСОБА_3 вищим навчальним закладом «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпровської обласної ради щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 ч.1 ст.10 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, то суд приходить до висновку, що вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки дані позовні вимоги не відповідають способам захисту порушеного права позивача, визначеним нормами Кодексу адміністративного судочинства України, та повноваженнями зі встановлення порушень субєктом владних повноважень Конвенції про захист прав людини та основних свобод наділений лише Європейський Суд з прав людини за умови звернення особи до вказаного Суду.

Стосовно позовних вимог щодо постановлення окремої ухвали, в якій визначити порушення з боку відповідача обовязку розпорядника інформації за вимогами Закону України «Про доступ до публічної інформації» в області інформаційних відносин та про викладене в окремій ухвалі порушення довести до відома Дніпропетровської обласної ради суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов'язків, неналежного виконання професійних обов'язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

Із зазначеної норми вбачається, що постановлення окремої ухвали є правом суду, яке здійснюється за ініціативою суду у визначених Кодексом адміністративного судочинства України випадках.

Отже, стаття 249 Кодексу адміністративного судочинства України містить диспозитивну норму та закріплює право суду щодо постановлення окремої ухвали, а не обов'язок, а тому може бути ініційована виключно з ініціативи суду. Суд не вбачає підстав в даному випадку для постановлення окремої ухвали.

Відповідно до ч.1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктом 1 частини першої статті 263, цього Кодексу, а саме - оскарження бездіяльності субєкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,6-9,19,44,77,241 - 246, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах членів своєї громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради про визнання бездіяльності і дій протиправними у звязку з порушенням права на отримання публічної інформації та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради в частині відмови в наданні запитуваної публічної інформації на інформаційний запит № 01-04/929 від 11 грудня 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 протиправними.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради з надання відповіді від 14 грудня 2017 року за № 01-04/747, яка не містить запитуваної інформації в запиті № 01-04/929 від 11 грудня 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Зобовязати відповідача надати ОСОБА_1, ОСОБА_2 відповідь по суті запита на запитувану інформацію із копією запитуваного документа, а саме: в інформаційному запиті № 01-04/929 від 11 грудня 2017 року в обсягах, визначених Законом України «Про доступ до публічної інформації» на адресу: АДРЕСА_1, 49100.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині зобовязання ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради надати ОСОБА_1, ОСОБА_2 відповідь по суті запита на запитувану інформацію із копією запитуваного документа, а саме: в інформаційному запиті № 01-04/929 від 11 грудня 2017 року відповідно до вимог ч.1 п.1 ст.263 та ч.1 п.7 ст.371 КАС України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради на користь держави компенсацію судових витрат у сумі 3524,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску