Справа № 420/5145/18
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5145/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м.Одеса

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового провадження за справилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративною позовною заявою Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул. Семінарська, 5) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (65006, м. Одеса, вул. Островського, буд. 4) про стягнення суми податкового боргу у розмірі 8698,56 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС в Одеській області, в якому позивач просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), суму заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 8698,56 грн. на бюджетний рахунок №5009, отримувач УК у м. Одесі/Суворовський р-н/18050400, код 38016923, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на 24.09.2018 року, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості та інтегрованої картки платника податків за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 рахується податкова заборгованість перед бюджетом по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 8698, 56 грн. Дана заборгованість виникла в результаті несплати ФОП ОСОБА_1 суми грошових зобовязань, що виникли на підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 13.10.2014 року №408. Відповідно зазначеної заяви боржнику було нараховано суму заборгованості по основному зобовязанню в розмірі 8 580,82грн. Враховуючи переплату в розмірі 320,58 грн., часткову сплату 1000 грн. та нарахування пені за несвоєчасну сплату грошового зобовязання 117,74грн., сума загальної заборгованості складає 8698,56 грн. В звязку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» №36385-17 від 12.12.2017 року, яку 25.01.2018 року було направлено засобами поштового звязку. Оскільки узгоджена сума податкових зобовязань не сплачена, позивач просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг у сумі 8698,56грн.

Ухвалою суду від 08.10.2018 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до положень ст. 263 КАС України.

Ухвалою суду від 07.11.2018 року у звязку з відсутністю у суду відомостей щодо належного повідомлення відповідача, необхідність надати відзив на позовну заяву розгляд справи вирішено проводити за правилами прощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено перше судове засідання на 06.12.2018 року.

06 грудня 2018 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження у звязку з неявкою відповідача (вх.№37764/18).

Відповідач до суду не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, однак до суду повернулось поштове відправлення з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» від 28.11.2018 року, що є належним повідомленням відповідно до положень ст.ст. 251 КАС України.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищезазначене, судом вирішено розглянути справу у порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1) зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 26.11.2010 року №0091213 та перебуває на обліку як платник податків в Державній податковій інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області з 29.11.2010 року.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, за відповідачем рахується заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 8698 грн. 56 коп.

Вказана сума заборгованості виникла у звязку зі зміною відповідачем системи оподаткування відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 13.10.2014 року №08, на підставі чого відповідачу було нараховано суму заборгованості по основному зобовязанню в розмірі 8580,82 грн., яка складається з суми податкового зобовязання з єдиного податку по 640 грн. за 5 місяців 2017 року (3200 грн.) та суми податкового зобовязання з єдиного податку по 744,60 грн. за 9 місяців 2018 року (6701,40 грн.).

Як вбачається з облікової картки платника податків та підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості до бюджету, з урахуванням переплати від 20.04.2017 року у сумі 320, 58 грн. та часткової сплати відповідачем грошового зобовязання від 28.08.2018 року у розмірі 1000 грн., за несвоєчасність сплати якої відповідачу було нараховано пеню у розмірі 117,74 грн. загальна сума податкового боргу ФОП ОСОБА_1 складає 8698,56 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За змістом п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пп. 15.1 -15.2 ст. 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.16.1.4 ст.16 ПК України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 291.3. ст. 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Відповідно до п. 293.2. ст. 293 Податкового кодексу України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб-підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно п. 295.1. ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року. У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу.

Відповідно до п.300.1 ст.300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

За відповідачем обліковується сума узгоджених та несплачених податкових зобов'язань у розмірі 8698,56 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, розрахунками податкового боргу станом на 24.09.2018 року та обліковою карткою платника податків.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.4 зазначеної статті ПК України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що 25.01.2018 року податковим органом вже направлялась на адресу відповідача податкова вимога форми «Ф» №36385-17 від 12.12.2017 року на суму податкового боргу 1599,42 грн., що підтверджується копіями реєстру поштових відправлень та фіскального чеку від 25.01.2018 року.

Податкова вимога вважається врученою відповідачу в силу положень п.58.3 ст.58 ПК України, оскільки поштове відправлення повернулося із відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги не була погашена та збільшилася, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало.

Згідно п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Станом на дату прийняття рішення, доказів оскарження чи виконання вищевказаної вимоги та сплати податкового боргу до суду не надано.

Відповідно до п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п. 87.11 ст.87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1.2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДФС в Одеській області є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами, у звязку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 205,241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС в Одеській області задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (65006, м. Одеса, вул. Островського, буд. 4; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) суму заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 8698(вісім тисяч шістсот девяносто вісім)грн. 56коп. на бюджетний рахунок №5009, отримувач УК у м. Одесі/Суворовський р-н/18050400, код 38016923, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.12.2018р.

Суддя М.М. Аракелян

.