Справа № 2-а-1547/10
Суддя: Войтов Г. В.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-а-1547/10/1512
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2010 року

Київський районний суд м. Одеси у складі: головуючого - судді - Войтова Г.В

при секретарі - Калашник С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Миколаївській області та старшого ІДПС Коблевської роти ДПС УДАІ ГУМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 - «Про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення»,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, по якій просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії BE № 284607 від 17 жовтня 2010 року, посилаючись на те, що 17 жовтня 2010 року він був безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 гривен за постановою, складеною відповідачем незаконно.

Під час судового розгляду позивач адміністративний позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити, пояснивши, що він рухався не перевищуючи швидкості руху в правій смузі руху по автодорозі Одеса-Н.Азовськ в районі с. Федорівка дорога має дві полоси руху в одному напрямку, в попутному напрямку рухались декілька транспортних засобів в тому числі автомобіль марки «Вольво», який знаходився в лівій смузі руху. Даний транспортний засіб випереджав мене на декілька метрів, на момент подачі інспектором ДАІ сигналу про зупинку, був впевнений, що даний сигнал подається автомобілю марки «Вольво», який рухався швидше і попереду. На пояснення, які надавались працівнику ДАІ, він не звертав уваги.

Відповідач про час, дату та місце судового засідання сповіщався належним чином, однак до суду не з'явився, надавши судові письмові заперечення, за якими позов позивача не визнає, оскільки дії відповідача є законними, відповідають дійсності, позивач по справі порушив Правила дорожнього руху, у зв'язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності, слухати справу за відсутністю представника відповідача.

Суд, вислухавши думку, доводи та пояснення позивача, ознайомившись за матеріалами справи та наданими доказами, вважає адміністративний позов позивача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення підлягаючим задоволенню, на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України та КУпАП України.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, 17 жовтня 2010 року позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 300 гривен відповідно до постанови про накладання штрафу, з якої вбачається, що така відповідальність у позивача настала внаслідок порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Ухвалою суду від 02 листопада 2010 року з УДАІ УМВС України в Миколаївській області витребувалась адміністративна справа у відношенні позивача, яка для огляду суду не була надіслана чи представлена відповідачем по справі, у зв'язку з чим суд розглядає справу на підставі та відповідно наявних у матеріалах справи доказах.

Відповідачем по справі також суду не були надані відповідні докази стовно вимірювального пристрою, яким було зафіксовано перевищення швидкості позивачем, у зв'язку з чим відповідач не надав суду докази того, що саме позивачем по справі була перевищена встановлена швидкість, та того, що позивачем взагалі була така швидкість перевищена.

Відповідно до ст. 245, 276, 280 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Враховуючи викладене, та з копій постанови в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що при розгляді справи відповідачем не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, відповідач склав протокол про адміністративне правопорушення з власних міркувань.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачу по справі надавалась можливість заперечувати, спростовувати доводи позивача, надавати докази своєї незгоди, але він за власним бажанням не скористався своїм процесуальним правом, надавши судові лише письмові заперечення з тексту яких вбачається, що інспектор - відповідач правомірно склав протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача.

У зв'язку з прийняттям відповідачем відповідної постанови про адміністративне правопорушення у відношенні позивача, то відповідачем по справі не були прийнятті до уваги доводи та пояснення позивача, та невідомо за яких підстав був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що приймаючи постанову про адміністративне правопорушення, відповідач - інспектор відділу ДАІ, допустив неповноту і однобічність при з'ясуванні всіх обставин справи, а відповідно не дав їм належної оцінки, внаслідок чого передчасно зробив висновок про накладання на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 гривен.

Правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 52 Закону України „Про дорожній рух", контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється в тому числі Державтоінспекцією Міністерства внутрішніх справ України (до складу якої входить В ДАІ УМВС України в Миколаївській області). В свою чергу, Державтоінспекція МВС України здійснює свої функції відповідно до Постанови КМУ України від 14.04.1997 року, № 341 „Про Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ".

Безпосередньо, контроль за безпекою дорожнього руху здійснюють працівники органів Державтоінспекцїї, до повноважень яких входить притягнення осіб винних у вчиненні адміністративних правопорушень до відповідальності.

Відповідно до пунктів 3, 6, 7 наказу МВС України від 27.03.2009 року № 111 „Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України" працівник ДПС зобов'язаний досконало знати Правила дорожнього руху та інші нормативно-правові акти, що регламентують діяльність у сфері безпеки дорожнього руху, неухильно дотримуватися законності, застосовувати заходів адміністративного впливу до порушників виключно в установленому порядку передбачених чинним законодавством.

Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Тобто позивач, як громадянин правової держави та як учасник дорожнього руху, має право на те, щоб працівники Державтоінспекції при здійсненні щодо нього владних повноважень діяли у спосіб та у межах повноважень, які визначені вищезазначеними нормативно-правовими актами.

В іншому випадку, дії працівників Державтоінспекції не ґрунтуються на законі, що тягне за собою неминуче скасування наслідків цих дій (протоколу про адміністративне порушення, винесення постанови за таким протоколами та інш.).

Суд, виконавши всі вимоги адміністративно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

У рішенні суду (постанові) повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення (постанова) по справі є актом, яким підтверджується наявність або відсутність спірних правовідносин, його конкретний зміст і в такий спосіб спірні правовідносини перетворюються в безспірні, підлягаючими примусовому виконанню.

На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 293 КУпАП, суд, як орган, що розглядає адміністративний позов (скаргу або протест) на постанову по справі про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і аргументованість винесеної постанови, прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача підлягає скасуванню, а провадження - закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 9, 17, 19, 159-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Миколаївській області та старшого ІДПС Коблевської роти ДПС УДАІ ГУМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 - «Про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення» - задовольнити.

Скасувати постанову серії BE № 284607 від 17 жовтня 2010 року старшого ІДПС Коблевської роти ДПС УДАІ ГУМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 122 КпАП України - штрафу в розмірі 300 гривен.

Постанова суду у справах з приводу рішення, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя