Справа № 265/6747/18
Суддя: Костромітіна О. О.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/6747/18
Провадження №2-а/265/220/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-го батальйону 2 роти УПП в Донецькій області молодшого лейтенанта поліції Короткова Андрія Павловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 1-го батальйону 2 роти УПП в Донецькій області молодшого лейтенанта поліції Короткова Андрія Павловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обгрунтування поданої позовної заяви вказував на те, що він 03 серпня 2018 року приблизно о 08.30 годині керував автомобілем ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1, і рухався по вулиці Флотській в Приморському районі м.Маріуполя в напрямку ТЦ «Приморье», проїхавши пожежну частину, розташовану по вулиці Флотській, 66, був зупинений патульної поліцією. Надалі на нього був складений протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за те, що він користувався засобами зв»язку, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9 «д» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Вказує, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, позбавив його права та можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи. Просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності від 03.08.2018 року серії ЕАВ № 514331 за ч.2 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав до суду відповідь на відзив в якому вказав, що він категорично заперечує те, що визнав свою провину в порушенні п.2.9 «д» ПДР в бесіді з поліцейськими патрулем під час перевірки документів. Мобільним телефоном під час руху автомобіля не користувався, дане порушення нічим не зафіксовано, але співробітники патрульної поліції, наполягаючи на тому, що він зробив це порушення, зажадали у нього для перевірки документи, які він їм і надав. Він не сприймав бесіду з поліцейськими під час перевірки документів, як офіційне надання пояснень по адміністративній справі, розраховуючи на те, що все обмежиться лише перевіркою документів, оскільки ніякого порушення в дійсності не скоював. До того ж, він запізнювався у справах, розгубився, потрапив під психологічний вплив співробітників поліції і вимушено погодився з їх наполегливими твердженнями, щоб скоріше закінчити всі формальності і звільнитися. При цьому, об'єктивно вина в порушенні Правил нічим не доведена.

Представник позивача Афанас»єва В.О. в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, на адресу суду направив відзив на позов, в яких просив справу розглянути у відсутність представника відповідача та відмовити в задоволенні позовних вимог. В запереченнях вказав, що порушення ПДР водієм ОСОБА_1 мало місце, в ході спілкування з інспектором позивач не заперечував факт порушення ПДР, що підтверджується відеозаписом, наданим до відзиву на позов.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови серії ЕАВ №514331 від 03.08.2018 року, винесеної інспектором 1-го батальйону 2 роти УПП в Донецькій області молодшим лейтенантом поліції Коротковим А.П. відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП, встановлено, що 03.08.2018 року о 08-30 годині ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1, по вулиці Ушакова, 50 в м.Маріуполі, користувався засобами зв»язку тримаючи їх у руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9.д ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху.

Тож, складаючи оскаржувану постанову, відповідач як інспектор поліції діяв в межах своїх повноважень і у спосіб, передбачений діючим КУпАП.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 2.9 (д) Правил дорожнього руху водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв»язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Щодо доводів позивача про скасування постанови через те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся на місці зупинки транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Таке твердження позивачем наведено на підставі рішення Конституційного суду від 26.05.2015 № 5- рп/2015 у справі за поданням Уповноваженого Верховної Ради щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП. Однак з таким висновком погодитись не можна.

Так, слід зазначити, що рішення Конституційного суду від 26.05.2015 № 5-рп/2015 було прийнято до змін внесених 14.07.2015 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», які були направлені на істотну зміну та спрощення порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху саме для поліцейських. Внесені зміни стосувались зокрема ст. 33, 222, 258, 276 КУпАП, які неодноразово викладались в постанові колегії судій апеляційного суду у попередній редакції.

Підняте Конституційним судом питання у рішенні від 26.05.2015 року, стосовно винесення постанов за порушення у сфері безпеки дорожнього руху «за місцем вчинення» чи «на місці вчинення», було доповнено та деталізовано у КУпАП шляхом внесення змін в липні 2015 року.

Так статтю 258 КУпАП було доповнено другою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ за ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 122 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції.

Частина 4 ст. 258 вказує, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 2.3 рішення Конституційного суду від 26.05.2015 визначає, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Враховуючи зміни, які були внесені до ч. 2 ст. 258 КУпАП, то такий перелік, викладений в ч. 1 ст. 258 КУпАП, доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції національної поліції, наведений в ч. 1 ст. 222 КУпАП. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху та притягнення особи до відповідальності має відбуватись у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справі про зазначене адміністративне правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення - без складання відповідного протоколу.

Отже, до повноважень інспектора патрульної поліції належить розгляд справ про адміністративні правопорушення на місці зупинки транспортного засобу і накладання адміністративних стягнень, які передбачені частинами 1, 2, 3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з доводів позовної заяви, позивач наводить як підставу позову відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Також, до справи долучено відеодиск DVD-R, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений інспектором патрульної поліції, однак, на відеозапису відсутнє фіксування скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме те, що він розмовляв по мобільному телефону під час керування транспортним засобом, а лише зафіксовано момент зупинки транспортного засобу позивача та складання постанови, що наразі не є належним та достатнім доказом порушення правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від23грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити зокрема: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

При цьому, наданий представником відповідача диск з відеозаписом суд вважає неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки оскаржувана постанова взагалі не містить зазначення про технічний засіб, яким здійснено відео фіксацію адміністративного правопорушення, що виключає можливість прийняття його у якості належного доказу по справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду № 337/3389/16-а(2-а/337/154/2016) від 30.05.2018 року.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип невинуватості особи та орієнтує на те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 03.08.2018 року серії ЕАВ №514331 відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, оскільки в матеріалах справи та наданому відеозапису відсутні дані, які підтверджують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки відповідачем доказів порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України не надано.

В той же час, слід зазначити, що ст. 286 КАС України, яка врегульовує особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, не надає суду повноважень визнавати дії відповідача незаконними та/або визнавати протиправними його рішення, а тому позов ОСОБА_1 у цій частині вимог задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 10, 11, 242, 246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 1-го батальйону 2 роти УПП в Донецькій області молодшого лейтенанта поліції Короткова Андрія Павловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 514331 від 03 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст даного рішення складено 28 листопада 2018 року.

Суддя Костромітіна О.О.