Справа № 750/4895/17
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

11 грудня 2018 року

Київ

справа № 750/4895/17

провадження № К/9901/45680/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання рішення протиправним і зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова у складі судді Коверзнева В. О. від 17 липня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Кучми А.Ю., Аліменка В.О.. Безименної Н.В. від 2 жовтня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання рішення протиправним і зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив:
- визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, оформлену листом від 5 травня 2017 року № 12925/06, про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 10 років;
- зобов`язати Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до частини 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно заяви від 16 січня 2017 року з дати звернення, а саме з 16 січня 2017 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, оформлену листом від 5 травня 2017 року № 12925/06, про відмову у призначенні трудової ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 10 років.
Зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до частини 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно заяви від 16 січня 2017 року з дати звернення, а саме з 16 січня 2017 року

3. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що документи, які містяться в матеріалах справи підтверджують перебування позивача у зоні відчуження 17, 22, 30 травня та 14 червня 1986 року, що є підставою для призначення пенсії, відповідно до положень статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Чернігова. від 17 липня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 року 2 категорії.
16 січня 2017 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України листом від 5 травня 2017 року № 12925/06 повідомило позивача про відмову у призначені пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» через відсутність первинних документів, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

6. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивачем, при зверненні до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років, не було надано первинних документів (табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, посвідчення про відрядження, наряд-завдання), які б підтверджували факт перебування в зоні відчуження.

8. Відзиву на касаційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 липня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року ОСОБА_1 не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Відповідно до статті 55 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 10 років.

10. Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 передбачено, що документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

11. Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

12. Відповідно до пункту 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення. В пункті 10 Порядку уточняється на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

13. Із аналізу наведеної правової норми вбачається, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

14. Єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

15. Відповідно до посвідчення Серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 року 2 категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

16. Згідно із довідкою виробничого підрозділу моторвагонного депо Чернігів ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» від 28 грудня 2016 року № 1565 форми № 122 ОСОБА_2 безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378 і постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 5 червня 1986 року № 665-195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до Списку № 1, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, з « 17» травня 1986 року по « 17» травня 1986 року, з « 22» травня 1986 року по « 22» травня 1986 року, з « 30» травня 1986 року по « 30» травня 1986 року, з « 14» червня 1986 року по « 14» червня 1986 року.

17. З довідки локомотивного депо Чернігів від 28 жовтня 1992 року № 109 та довідки виробничого підрозділу моторвагонного депо Чернігів ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» від 28 грудня 2016 року № 1564 ОСОБА_2 згідно розпоряджень начальника локомотивного депо Чернігів направлявся в 30 км. зону на ст. Зимовище, Янов Чорнобильського району Київської області, станції Пересадочна та Посудово Брагинського району Гомельської області для участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС по перевезенню в потягах народногосподарчих вантажів та виконання господарських робіт: «в 1986 році - травень 3 дні, червень 1 день».

18. У копії карти дозиметричного контролю зазначено час роботи позивача в зоні в годинах: 17 травня 1986 року 2,3 години, 22 травня 1986 року 2,3 години, 30 травня 1986 року 2,3 години, 14 червня 1986 2,3 години.

19. Відповідно до наказу локомотивного депо Чернігів від «Про доплату за роботу в 30 км. зоні за 1986 рік» від 29 жовтня 1992 року № 170 в жовтні 1992 року була проведена доплата за роботу у 30 км. зоні в 1986 році із розрахунку 100 процентів тарифної ставки і окладів, діючих в 1986 році.

20. Таким чином, на думку колегії суддів право позивача на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років підтверджено достатньою кількістю документів, передбачених пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

21. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що правильним є висновок суду першої інстанції про те, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

22. Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 751/2081/17.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

23. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 липня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко
судді Я. О. Берназюк
М. І. Гриців