Справа № 760/1397/17
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/1397/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Українця В.В.
при секретарі Трофимчук К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа Харківський обласний військовий комісаріат про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

23 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до Міністерства оборони України.
Свої вимоги мотивує тим, що 13 травня 2014 року в нього виникло право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи внаслідок виконання обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Згідно зі ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» він має право на отримання одноразової грошової допомоги в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Він звернувся до відповідача та надав всі документи через уповноважений орган, проте Міністерство оборони України прийняло рішення про відмову в призначенні йому одноразової грошової допомоги.
Вважає таке рішення відповідача протиправним та таким, що порушує його права.
Просить суд визнати протиправним та скасувати пункт № 54 протоколу № 64 від 08 липня 2016 року засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби; зобов`язати відповідача розглянути питання щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги в разі настання інвалідності ІІ групи, відповідно до постанови КМ України від 25 грудня 2013 року № 975 та статей 16-163 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 . Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено.
Постановою Верховного Суду від 11 квітня 2018 року постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (т. 2, а.с. 9-11, 13).
Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність сторони позивача (т. 2, а.с. 12).
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що позивач проходив військову службу в Збройних Силах СРСР з 01 вересня 1968 року по 02 жовтня 1988 року; наказом від 07 травня 1988 року № 0203 позивача було звільнено в запас (т. 1, а.с. 15).
19 грудня 1988 року за результатами первинного огляду ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності з 19 грудня 1988 року. Причиною інвалідності встановлено захворювання, отримане в період проходження військової служби (т. 1, а.с. 32).
З 13 червня 1990 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності. Причиною інвалідності зазначено захворювання, отримане в період проходження військової служби (т. 1, а.с. 34).
Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань від 02 червня 1994 року № 308 підтверджено наявність у позивача захворювання, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (т. 1, а.с. 38).
Як вбачається із виписки до акту огляду МСЕК серії 2-18 АА № 131876 від 04 липня 1994 року позивач є інвалідом ІІ групи з 02 червня 1994 року. Причиною інвалідності зазначено захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (т. 1, а.с. 39).
01 серпня 1997 року ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності. Причиною інвалідності зазначено захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (т. 1, а.с. 40).
Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 10 липня 2000 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з 01 серпня 2000 року безстроково. Причиною інвалідності зазначено захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (т. 1, а.с. 41).
Як вбачається із довідки до акта огляду МСЕК від 14 травня 2014 року № 681822 на підставі огляду по погіршенню здоров`я ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності з 13 травня 2014 року безстроково. Причиною інвалідності зазначено захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (т. 1, а.с. 42).
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Позивачу була виплачена одноразова компенсація за шкоду, заподіяну здоров`ю по ІІ групі інвалідності в розмірі 94 гривні 80 копійок відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується листом Управління соціального захисту населення Чугуївської міської ради від 23 лютого 2016 року № 732 (т. 1, а.с. 46).
Зазначена сума була повернута позивачем на рахунок Державного бюджету України 23 лютого 2016 року, що підтверджується довідкою Чугуївського управління Державної казначейської служби України у Харківській області від 24 лютого 2016 року № 01-49/178 (т. 1, а.с. 47).
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які мають одночасно право на інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України, надаються за їх вибором пільги та компенсації відповідно до одного із законів України.
Станом на дату розгляду справи рішенням Конституційного Суду України від 17 липня 2018 року у справі № 1-11/2018 (3830/15) визнано неконституційною ст. 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Застосуванню підлягає ст. 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в наступній редакції: Особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть надаватись й інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України.
Таким чином, позивач має право на отримання й інших пільг та компенсацій, передбачених законами України.
Враховуючи, що право на грошовому допомогу у звільненого військовослужбовця наступає в момент встановлення інвалідності, а не на момент його звільнення, позивач має право на виплату одноразової грошової допомоги, тому до факту встановлення позивачу інвалідності, як підстави для виплати зазначеної одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, в тому числі і для визначення розміру складових грошового забезпечення за останньою посадою, яку позивач займав при звільненні, повинні застосовуватися нормативно-правові акти, що діяли станом на день встановлення позивачу ІІ групу інвалідності 13 травня 2014 року.
Постановою КМ України від 25 грудня 2013 року № 975 було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Пунктом 6 Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Частиною 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
10 березня 2016 року позивач звернувся до Харківського обласного військового комісаріату із заявою та документами, необхідними для отримання одноразової грошової допомоги.
Листом від 29 липня 2016 року ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив позивачу, що комісія Міноборони пунктом 54 протоколу № 64 від 08 липня 2016 року відмовила йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги (т. 1, а.с. 44).
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08 липня 2016 року № 54, комісія дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги особам, що звільненні з військової служби та інвалідність, яким встановлено до набуття чинності Закону України від 04 квітня 2006 року № 3597-IV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», що запровадив виплату одноразової грошової допомоги, оскільки згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі (т. 1, а.с. 12).
Позивач оскаржує протокол засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08 липня 2016 року № 54 та просить його скасувати.
Наказом Міністра оборони України від 12 квітня 2007 року № 168 «Про організацію роботи та призначення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби» у Міністерстві оборони України створена постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. До складу даної комісії (голова) входить заступник Міністра оборони України.
Згідно з цим наказом відповідну пропозицію для вирішення питання позивача (позитивну чи негативну) повинна надати постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. За наслідком розгляду такої пропозиції комісії Міністр оборони України приймає відповідне рішення.
Вбачається, що пропозиція цієї комісії у формі протоколу засідання, затвердженого Міністром оборони України, і є рішенням.
Таким чином, відмова Міністерства оборони України у призначенні одноразової грошової допомоги не відповідає вимогам закону, оскільки право на грошовому допомогу у позивача наступило в момент встановлення інвалідності, а саме з 13 травня 2014 року.
За таких обставин, ОСОБА_1 має право на призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності у відповідності до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Статтями 21, 245 КАС України визначено, що адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну протиправним рішенням, дією чи бездіяльністю.
Законом визначено, що встановивши порушення відповідачем норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд вправі визнати такі дії протиправними та зобов`язати відповідача вчинити певні дії щодо нарахування та виплати належних сум відповідно до закону.
З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статтями 9, 16, 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою Кабінетом Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, Наказом Міністра оборони України від 12 квітня 2007 року № 168 «Про організацію роботи та призначення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби», статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 263 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6, ), третя особа Харківський обласний військовий комісаріат (м. Харків, вул. Коцарська, 56, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати п. 64 протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 54 від 08 липня 2016 року.
Зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» з урахуванням висновків, викладених у цій постанові.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: