Справа № 712/9122/18
Суддя: Мельник І. О.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/9122/18
Провадження № 2а/712/326/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Мельник І.О.

за участю секретаря Хоменко А.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача Псюрніченка М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 УПП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції Псюрніченка Максима Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 УПП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції Псюрніченка М.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.07.2018 інспектором роти № 3 УПП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції Псюрніченком М.О. було винесено постанову серії НК № 951227 у справі про адміністративне правопорушення, згідно з яким його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. У постанові вказано, що він нібито здійснив обгін у забороненому місці, чим порушив п.8.4 (в) ПДР. Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню з огляду на наступні обставини. Зазначив, що порушень ПДР України він не допускав, оскільки здійснив обгін автомобіля, що рухався менше 30 км/год., та з вихлопної труби якого йшов густий чорний дим. Зазначив, що його маневр не створив загрози для руху інших автомобілів, а обставини, вказані інспектором у постанові, ніякими доказами не підтверджені. Просить визнати дії службової особи старшого лейтенанта поліції Псюрніченка М.О. протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення Серії НК № 951227 від 27.07.2018.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Пироженко В.Д. від 07.08.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.10.2018 відвід позивача ОСОБА_1 головуючому судді Пироженко В.Д. задоволено.

В порядку протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи дану справу передано на розгляду судді Мельник І.О.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.10.2018 адміністративну справу прийнято до провадження судді Мельник І.О. та призначено до судового розгляду.

У визначений законодавством термін, 28.09.2018 відповідачем скеровано відзив на адміністративний позов, відповідно до якого, просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що 27.07.2018 близько 08 год. 08 хв. він ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку в м. Черкаси шляхом патрулювання на службовому автомобілі та виконував службові обов'язки відповідно до повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію». В цей час, на автомобільній дорозі Н-16 (Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань) він став свідком того, що водій автомобіля НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», чим порушив п. 8.4 в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. В подальшому, вказаний автомобіль було зупинено та повідомлено про необхідність пред'явити посвідчення водія, реєстраційного документу на ТЗ та полісу загальнообов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів. Після встановлення особи водія, в порядку ст. 278, 279 КУпАП, розпочатий розгляд справи, при цьому були роз'яснені позивачу його права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Розглянувши справу відповідно до ст. 280 КУпАП, на підставі ст. 258, 283 КУпАП з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст. 252 КУпАП було винесено постанову НК № 951227 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Крім того вказав, що твердження позивача про здійснення ним обгону ТЗ, який рухався зі швидкістю менше 30 км/год., спростовуються відеозаписом із службової нагрудної відеокамери, на якій зафіксовано, як позивач сам зазначає, що швидкість ТЗ, відносно якого він здійснив обгін, була більшою ніж 30 км/год., зафіксовано спілкування з водієм ТЗ ТАТА д.н.з. НОМЕР_2, який також зазначив, що рухався зі швидкістю більше 30 км/год.

Позивачем скеровано до суду 12.10.2018 відповідь на відзив, відповідно до якої зазначено, що у відзиві відповідачем не спростовані його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Вказав, що при винесенні постанови інспектором не надано доказ порушення позивачем ПДР зафіксований відео пристроєм зі зчитуванням швидкості руху автомобіля. Крім того, при винесенні постанови, не взяті до уваги покази свідка ОСОБА_4, яка свідчила, що вантажний автомобіль НОМЕР_2 їхав зі швидкістю близько 30 км/год., при цьому сильно димів.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Додатково зазначив, що відеозаписом зафіксовано, що позивач порушив ПДР, а саме п. 8.4 в) та здійснив обгін транспортного засобу у забороненому місці.

Суд, заслухавши сторони, оглянувши диск відеозапису правопорушення, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного:

Постановою інспектора роти № 3 УПП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції Псюрніченком М.О. від 27 липня 2018 року серії НК № 951227 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 255,00 грн.

У постанові серії НК № 951227 зазначено, що позивач ОСОБА_1, 27.07.2018 о 08 год. 08 хв. на автошляху Н16 (Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань) не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 (обгін заборонено), чим порушив п.п. 8.4. (в) ПДР України.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до п. 1.9. цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно з ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 8.4 в) ПДР України дорожні знаки поділяються на заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Знак 3.25 забороняє обгін усіх транспортних засобів (крім поодиноких, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.). Поодинокими вважаються одиночні транспортні засоби, автопоїзди, а також буксируючий транспортний засіб у зчепленні з буксированим. Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Зона дії для знака може бути зменшена - установленням у кінці зони його дії відповідно знака

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП є перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач в судовому засіданні вказав, що інспектором не доведено правомірності своїх дій та не надано відповідних доказів щодо вчинення правопорушення, зазначеного в постанові. Останнім не доведено, що був здійснений обгін транспортного засобу, який рухався зі швидкістю понад 30 км/год.

У той же час, твердження відповідача про те, що під час складання постанови про адміністративне правопорушення було достеменно встановлено, що швидкість транспортного засобу, обгін якого здійснив позивач, більше 30 км/год., що підтверджує факт вчинення ним правопорушення, не знайшли свого об'єктивного підтвердження в судовому засіданні. Так, в пояснення водія автомобіля НОМЕР_2 швидкість, з якою він рухався зазначена не чітко, має місце виправлення, що унеможливлює достеменно встановити швидкість руху вказаного трансопртного засобу. Крім того, з відеозапису, який наданий відповідачем, не вбачається фіксації моменту обгону позивачем ТЗ ТАТА д.н.з. НОМЕР_2. Також, відповідач стверджує, що автомобіль ТАТА, якого обігнав транспортний засіб позивача, рухався зі швидкістю більше 30 км/год. Однак, до таких тверджень відповідача суд ставиться критично, оскільки це є його суб'єктивне бачення швидкості руху вказаного автомобіля та не підтверджується жодними доказами. Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку. У даному випадку для підтвердження порушень позивачем Правил дорожнього руху України відповідач відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події із відповідними замірами швидкості автомобілів тощо.

Згідно з ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для визнання її протиправною та скасування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд при цьому зазначає, що, з урахуванням конституційних принципів законності та індивідуалізації відповідальності, обов'язковою передумовою накладення на особу адміністративного стягнення є точний виклад обставин вчиненого нею адміністративного правопорушення, прямо передбаченого законодавством. Притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях є неприпустимим.

Пунктом 24Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП .

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 951227 від 27.07.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Керуючись ч.1 ст.122, ст.ст.222, 242, 251, 258, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 6, 8-10, 73-78, 241-246, 250, 286КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 УПП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції Псюрніченка Максима Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 951227 від 27.07.2018 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., винесену інспектором роти № 3 УПП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції Псюрніченком М.О., скасувати.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до Шостого Апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення або в порядку, передбаченому ст. 297 КАС України.

Головуючий І.О.Мельник