Справа № 120/4004/18-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 грудня 2018 р. Справа № 120/4004/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: не з'явився

третя особа І: Білозір О.Л.

третя особа ІІ: Шевчук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: виконуючого обов'язки державного секретаря, директора Департаменту заробітної плати та умов праці Міністерства соціальної політики України Товстенка Олександра Павловича, треті особи що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Вінницька обласна державна адміністрація (третя особа І), Державна реабілітаційна установа "Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю "Промінь" (третя особа ІІ)

про: визнання дій та рішень протиправними, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся в суд з позовом до виконуючого обов'язки державного секретаря, директора Департаменту заробітної плати та умов праці Міністерства соціальної політики України Товстенка Олександра Павловича (далі - відповідач), треті особи що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Вінницька обласна державна адміністрація (далі - третя особа І), Державна реабілітаційна установа "Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю "Промінь" (далі - третя особа ІІ) про визнання дій та рішень протиправними, зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування заявленого позову зазначив, що в період з 06.08.2012 по 18.10.2018 працював на посаді директора Вінницького центру реабілітації дітей-інвалідів "Промінь" Міністерства соціальної політики України згідно з умовами трудового контракту. По закінченню терміну (строку) дії контракту №10 від 19.10.2015, наказом №36 від 18.10.2018 в.о. державного секретаря, директора Департаменту заробітної плати та умов праці Міністерства соціальної політики України Товстенка О.П. звільнено ОСОБА_1 з посади директора центру. Вважаючи, що спірне рішення всупереч вимогам чинного законодавства було протиправно прийняте відповідачем без погодження в установленому законодавство порядку з головою Вінницької ОДА та призвело до порушення охоронюваних прав позивача, останній звернувся до суду з вимогами:

- визнати протиправними дії суб'єкта владних повноважень (виконуючого обов'язки державного секретаря , директора Департаменту заробітної плати та умов праці Міністерства соціальної політики України Товстенка Олександра Павловича), щодо звільнення 18.10.2018 з посади директора Державної реабілітаційної установи «Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю «Промінь» без згоди голови Вінницької обласної державної адміністрації;

- визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт - рішення ( у формі наказу № 36-кс від 18.10.2018 р. ) суб'єкта владних повноважень (виконуючого обов'язки державного секретаря , директора Департаменту заробітної плати та умов праці Міністерства соціальної політики України Товстенка Олександра Павловича) про звільнення позивача 18.10.2018 р. з посади директора Державної реабілітаційної установи «Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю «Промінь» без згоди голови Вінницької обласної державної адміністрації;

- визнати протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень (виконуючого обов'язки державного секретаря , директора Департаменту заробітної плати та умов праці Міністерства соціальної політики України Товстенка Олександра Павловича) в частині залишення без належного правового реагування , в установленому законодавством порядку, викладеної в листі 18.10.2018 р. № 01.01.-48/6492 пропозиції голови Вінницької обласної державної адміністрації щодо продовження дії контракту ОСОБА_1 на посаді директора Державної реабілітаційної установи «Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю «Промінь» та зобов'язати суб'єкта владних повноважень (виконуючого обов'язки державного секретаря, директора Департаменту заробітної плати та умов праці Міністерства соціальної політики України Товстенка Олександра Павловича) продовжити дію Контракту № 10 від 19.10.2015 р. з ОСОБА_1 на посаді директора Державної реабілітаційної установи «Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю «Промінь» (код ЄДРПОУ - 25496212) терміном на 3 (три) роки, шляхом укладення додаткової угоди до цього Контракту.

Ухвалою суду від 07.11.2018 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 12.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

19.11.2018 до суду надійшли пояснення щодо позову Державної реабілітаційної установи "Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю "Промінь", зі змісту яких вказали, що як вбачається з адміністративного позову основною підставою для його задоволення позивач зазначає проте, що відповідач всупереч установленому законом порядку передчасно прийняв протиправне рішення про його звільнення з посади за відсутності обов'язкової згоди на це з боку голови Вінницької ОДА. Посилаючись на Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою КМУ №423 від 17.06.2015 отримання державним секретарем Мінсоцполітики обов'язкової згоди на звільнення з посади керівника установи, що належить до сфери управління Мінсоцполітики від голови місцевої держадміністрації не передбачено.

Вказав про наявність колізії між двома підзаконними актами, а саме Порядком погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2013 р. № 818 та Положенням про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 р. № 423 в частині отримання обов'язкової згоди від Голови місцевої державної адміністрації на звільнення з посади керівника установи, що належить до сфери управління міністерства.

Однак, на переконання представника третьої особи ІІ в даному випадку мають застосовуватись саме норми Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 р. № 423, оскільки Положення прийняте пізніше за Порядок №818.

Крім того, вказав, що нормами КЗпП України не передбачено отримання обов'язкової згоди на розірвання строкового трудового договору у зв'язку з його закінченням з керівником установи, яка належить до сфери управління міністерства чи іншим працівником від будь-якої особи, в тому числі і від голови місцевої державної адміністрації.

Просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

28.11.2018 до суду надійшов відзив на адміністративний позов відповідача. Мінсоцполітики розглянуло адміністративний позов ОСОБА_1 та вважає, що він не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач неправомірно визначив відповідача в особі виконуючого обов'язки державного секретаря, директора Департаменту заробітної плати та умов праці Міністерства соціальної політики України Товстенка О. П., оскільки державний секретар, як посадова особа є відповідно до статті 10 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» вищою посадовою особою з числа державних службовців міністерства. Державний секретар підзвітний і підконтрольний міністру. Звернули увагу, що Мінсоцполітики, є юридичною особою, а саме центральним органом виконавчої влади.

Наказ від 18.10.2018 № 36-кс «Про звільнення ОСОБА_1.» виданий Міністерством соціальної політики, як юридичною особою, а відповідно до частини п'ятої стаття 10 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» підписаний виконуючим обов'язки державного секретаря, директором Департаменту заробітної плати та умов праці Мінсоцполітики Товстенком О. П., оскільки пунктом 12 частини четвертої статті 10 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» державний секретар призначає на посаду та звільняє з посади керівників підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління міністерства.

Пунктом 5 Контракту від 19.10.2015 № 10, укладеного Міністерством соціальної політики з ОСОБА_1 щодо призначення його на посаду директора Державної реабілітаційної установи «Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю «Промінь» встановлено, що він діє з 19.10.2015 до 18.10.2018.

Разом з цим пунктом 5.4. Контракту № 10 визначено підстави припинення цього контракту, а саме підпунктом «а» визначено, що контракт припиняється після закінчення терміну його дії. Також пунктом 2.5. Контракту № 10 передбачено, що Уповноважений орган управління, тобто Мінсоцполітики звільняє Директора у разі закінчення терміну дії Контракту. Необхідно зазначити, що вищу юридичну силу має КЗпП України у порівнянні з Порядком № 818.

При цьому Порядком № 818 не зазначено сам механізм звільнення у разі вмотивованої відмови на погодження щодо звільнення, у зв'язку з чим Міністерство керувалось актами які мають вищу юридичну силу.

Звернули увагу, що КЗпП України, так і в Положенні про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №423 (зі змінами), відсутні положення щодо погодження звільнення з місцевими державними адміністраціями керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Мінсоцполітики.

Наголосили на тому, що Порядком №818 не передбачено «обов'язкової» згоди місцевої державної адміністрації на розірвання контракту (у зв'язку із закінченням його дії, тобто припиненням контракту) укладеного з керівниками підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади.

29.11.2018 представником третьої особи І подано пояснення щодо позову, згідно яких з посиланням на п.7 Порядку №818 вказав, що ОДА підтримує вимоги заявлені позивачем в адміністративному позові від 06.11.2018 та просить їх задовольнити.

03.12.2018 позивачем подано до суду відповідь, в якій просив при вирішенні справи врахувати письмові пояснення Вінницької обласної державної адміністрації від 28.11.2018.

Крім того, 03.12.2018 позивачем подано відповідь на відзив, в якій вказав, що предмет спору, підстави та мотиви звернення в суд з позовом до відповідача суб'єкта владних повноважень виконуючого обов'язки державного секретаря, директора Департаменту заробітної плати та умов праці Міністерства соціальної політики України Товстенка Олександра Павловича, котрий здійснював публічно-управлінські функції, для вирішення публічно-правового спору, а не до фізичної особи Товстенка О.П.

Щодо інших доводів відповідача вказав, що предметом цього спору не є оскарження умов контракту, а саме порушення відповідачем передбаченої законодавством процедури, визначеної порядком №818.

Також 03.12.2018 позивачем подано відповідь на пояснення представника третьої особи ІІ.

В судовому засіданні позивач надав пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви, позовні вимоги просив задовольнити повністю.

Представник відповідача заперечив щодо заявленого позову з підстав викладених у відзиві.

Представник третьої особи І підтримав позицію ОСОБА_1 та просив задоволити позовні вимоги.

Представник третьої особи ІІ надав прояснення аналогічні письмовим, наданим до матеріалів даної адміністративної справи.

Суд, заслухавши думку позивача, представника позивача, представників відповідача 1, третіх осіб, з'ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1, відповідно укладеного між Міністерством соціальної політики України в особі Віце-прем'єр-міністра України-Міністра соціальної політики України Тігіпка С.Л. та ОСОБА_1. контракту від 06.08.2012 №12, призначено на посаду директора Вінницького центру соціальної реабілітації дітей-інвалідів "Промінь" Міністерства соціальної політики України на термін з 06.08.2012 до 06.08.2015.

Відповідно Контракту від 19.10.2015 №10 укладеного з Міністерством соціальної політики України в особі Міністра соціальної політики Розенка П.В., ОСОБА_1 призначеного на посаду директора Вінницького центру соціальної реабілітації дітей -інвалідів "Промінь" з 19.10.2015 до 18.10.2018.

16.10.2018 листом №19967/0/2-18/32 Міністерство соціальної політики листом адресованим голові Вінницької ОДА Коровію В.В. просило погодити звільнення ОСОБА_1 з посади Державної реабілітаційної установи "Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю "Промінь" у зв'язку з закінченням дії контракту.

Листом від 18.10.2018 №01.01.-48/6492 голова Вінницької ОДА вказав, що враховуючи позитивні результати роботи ОСОБА_1 на займаній посаді та відповідно до постанови КМУ від 09.10.213 №8818, обласна державна адміністрація не погоджує звільнення ОСОБА_1 із займаної посади та наполягає на продовженні дії контракту.

Наказом в.о. державного секретаря, директора Департаменту заробітної плати та умов праці Міністерства соціальної політики України Товстенком О. у зв'язку з закінченням терміну дії контракту №10 з директором Державної реабілітаційної установи "Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю "Промінь" від 19.10.2015 №36 кс звільнено ОСОБА_1 з посади директора Державної реабілітаційної установи "Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю "Промінь" 18.10.2018.

Підстава: підпункт "а" пункту 5.4 Контракту №10 від 19.10.2018.

Супровідним листом від 18.10.2018 №20135/0/2-18/32 Міністерство соціальної політики направило наказ від 19.10.2015 №36 кс на адресу Державної реабілітаційної установи "Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю "Промінь".

Визначаючись щодо заявлених позовних в контексті даної спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.

В силу положень статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

Пулічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно Положення про державну реабілітаційну станову "Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю "Промінь", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 07.08.2017 №1272, Центр державна бюджетна реабілітаційна установа, що заснована на державній власності та належить до сфери управління Міністерства соціальної політики України («Уповноважений орган управління»), цільовим призначенням якої є здійснення комплексу реабілітаційних заходів , спрямованих на створення умов для всебічного розвитку дітей з інвалідністю віком до 18 років та дітей віком до трьох років (включно), які належать до групи ризику щодо отримання інвалідності («Діти»), засвоєння ними знань, умінь, навичок, досягнення і збереження їхньої максимальної незалежності, формування та розвиток фізичних розумових, соціальних, професійних здібностей з метою максимальної реалізації особистого потенціалу. Центр є правонаступником Вінницького центру соціальної реабілітації дітей-інвалідів «Промінь» міністерства соціальної політики України (п. 1. Розділу 1 Положення).

Центр очолює директор, якого призначає на посаду (укладає з ним контракт) і звільняє з посади Уповноважений орган управління в установленому законодавством порядку ( п.1 Розділу 5 Положення).

Уповноважений орган управління: в установленому законодавством порядку призначає на посаду директора Центру (укладає з ним контракт), звільняє його з посади (розриває з ним контракт), контролює дотримання ним положень контракту; приймає рішення щодо заохочення директора Центру та притягнення його до дисциплінарної відповідальності; затверджує положення, штатний розпис Центру та зміни до них ( п. З Розділу 5 Положення).

Основним аргументом позивача в межах заявлених позовних вимог є прийняття відповідачем спірного наказу без дотримання вимог Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 (далі - Порядок №818 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Порядок №818 визначає процедуру погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих держадміністрацій призначення на посаду та звільнення з посади (крім звільнення за власним бажанням) керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - підприємство), крім керівників підприємств, установ, організацій Збройних Сил та інших військових формувань, МВС, а також керівників навчальних закладів, що призначаються на посаду за умовами конкурсу.

Так суд враховує, що відповідно п.10 Порядку №818 у разі погодження Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головою місцевої держадміністрації пропозиції щодо погодження призначення на посаду та звільнення з посади керівника підприємства керівник центрального органу виконавчої влади видає у тижневий строк в установленому порядку наказ про призначення, а у дводенний строк наказ про звільнення.

Копії наказу про призначення на посаду або наказу про звільнення з посади надсилаються протягом п'яти робочих днів після його видання до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідної місцевої держадміністрації.

Постановою КМУ від 17 червня 2015 р. № 423 затверджено Положення про Міністерство соціальної політики України (далі - Положення №423), згідно якого Міністерство соціальної політики України (Мінсоцполітики) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мінсоцполітики у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Повноваження керівника державної служби у Мінсоцполітики здійснює державний секретар Мінсоцполітики (пункт 10-1 Положення №423).

В силу пп.11 п.10-2 Положення №423 державний секретар Мінсоцполітики відповідно до покладених на нього завдань призначає на посаду та звільняє з посади керівників підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Мінсоцполітики.

Зважаючи на неоднозначність та можливість множинного тлумачення вказаних законодавчих актів, слід вказати, що норми Положення №423 не передбачають отримання згоди голови відповідної ОДА для звільнення з посади керівників підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Мінсоцполітики.

Разом з тим, слід наголосити, що Положенням №818 не врегульовано питання дій керівника центрального органу виконавчої влади в разі непогодження головою місцевої держадміністрації пропозиції звільнення з посади керівника підприємства.

В контексті даної спірної ситуації слід враховувати, що наказ відповідача виданий у зв'язку з закінченням строку дії Контракту від 19.10.2015 №10 укладеного ОСОБА_1 з Міністерством соціальної політики України в особі Міністра соціальної політики Розенка П.В. на період з 19.10.2015 до 18.10.2018.

Статтею 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін (стаття 23 КЗпП України).

Відповідно п.5.4 Контракту №10 визначено підстави припинення цього контракту, а саме пунктом "а" визначено, що контракт припиняється після закінчення терміну його дії.

В силу п. 2.5 Контракту №10 Уповноважений орган управління звільняє Директора у разі закінчення терміну дії контракту.

Підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення (п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України).

Слід вказати, що відповідно статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Зважаючи на наведене, за умови досягнення згоди щодо усіх істотних умов договору при укладанні вищевказаного контракту, суд наголошує, щодо необґрунтованості посилань позивача на ч.2 статті 22 КЗпП України, згідно якої відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається.

Слід звернути увагу, що нормами КЗпП України, як акту, що має вищу юридичну силу та Положення №423 не передбачено положення щодо погодження звільнення з місцевими державними адміністраціями керівників підприємств. установ та організацій, що належать до сфери управління міністерства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 р. N 203 затверджено Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу. Відповідно до п.16-17 якого контракт з керівником підприємства може бути розірваний на підставах, установлених чинним законодавством, а також передбачених у контракті.

При цьому розірвання контракту з ініціативи органу управління майном або керівника підприємства повинно провадитися з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством.

При розірванні контракту на підставах, встановлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення провадиться згідно з пунктом 8 статті 36 Кодексу законів про працю України, про що робиться відповідний запис у трудовій книжці керівника підприємства.

Підсумовуючи наведе, суд акцентує увагу, що Порядком №818, на який посилається позивач як на основу своєї правової позиції, не передбачено обов'язкової згоди місцевої державної адміністрації на розірвання контракту (у зв'язку з закінченням його дії, тобто припиненням контракту) укладеного з керівниками підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших органів виконавчої влади.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку правомірності діям та рішенню відповідача прийнятого у формі наказу від 18.10.2018 № 36 кс "Про звільнення ОСОБА_1", суд, в розрізі встановлених обставин справи та з огляду на здійснений аналіз норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку щодо необґрунтованості заявлених позовних вимог, відтак останні задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та, відповідно, про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, у т.ч. в частині щодо визнати протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень в частині залишення без належного правового реагування , в установленому законодавством порядку, викладеної в листі 18.10.2018 р. № 01.01.-48/6492 пропозиції голови Вінницької обласної державної адміністрації щодо продовження дії контракту ОСОБА_1 на посаді директора Державної реабілітаційної установи «Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю «Промінь» та зобов'язати суб'єкта владних повноважень продовжити дію Контракту № 10 від 19.10.2015 р. з ОСОБА_1 на посаді директора Державної реабілітаційної установи «Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю «Промінь» (код ЄДРПОУ - 25496212) терміном на 3 (три) роки, шляхом укладення додаткової угоди до цього Контракту, які є похідними від первинної вимоги.

У зв'язку із відмовою у задоволенні позовної заяви, розподіл судових витрат згідно ст.139 КАС України не здійснюється

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 21018)

Відповідач: Виконуючий обов'язки державного секретаря директор Департаменту заробітної плати та умов праці Міністерства соціальної політики України Товстенко Олександр Павлович (вул. Еспланадна,8/10, м. Київ, 01601)

Третя особа: Вінницька обласна державна адміністрація (вул. Соборна, 70, м.Вінниця, 21050, )

Третя особа: Державна реабілітаційна установа "Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю "Промінь" (вул. В Городецького, 10, м.Вінниця, 21018)

Повний текст рішення суду складено 11.12.2018

Суддя Томчук Андрій Валерійович