Справа № 808/3650/17
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

22 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 808/3650/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року

у адміністративній справі № 808/3650/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не приведення даних у Державному земельному кадастрі відносно розміру площі земельної ділянки з кадастровим номером:НОМЕР_1 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з невірного - 0,1290 га, на вірну - 0,1499 га, та про зобов'язаня відповідача внести зміни даних у Державному земельному кадастрі щодо розміру площі земельної ділянки з кадастровим номером:НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з невірного - 0,1290 га, на вірну - 0,1499 га.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем по справі з підстав не врахування фактичних обставин по справі та доводів позивача, а також порушення норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заявлених у цій справі вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що суд першої інстанції прийнявши подану позивачем 26.03.2018 року заяву про уточнення позовних вимог з урахуванням тієї обставини, що 26.02.2018 року на адресу Головного управління Держгеокадастру у Київській області направлялося Повідомлення про виявлення технічної помилки фізичною особою, за формою встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру, у той же час суд безпідставно відмовив у задоволені вимог позивачки саме з тих підстав, що «станом на день розгляду справи, позивачем не надано ані доказів отримання відповідачем вказаного Повідомлення, ані результатів його розгляду, також позивачем не заявлено вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неподання відповіді на звернення про виявлення технічної помилки та/або не внесення до Державного земельного кадастру відповідних змін».

На спростування висновків суду першої інстанції, апелянт вказує, що в дійсності Повідомлення про виявлення технічної помилки фізичною або юридичною особою, за формою встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру було направлено в адресу відповідача, про що зазначено в уточненому позові та підтверджено долученим позивачем до матеріалів справи фіскальним чеком Укрпошти та інформацією з сайту «Укрпошти» про отримання відповідачем поштової кореспонденції 01.03.2018 року. Апелянт також вказує на те, що жодна норма матеріального чи процесуального права не обмежує її право захисту власних інтересів у суді без попередньої відповіді суб'єкта власних повноважень на відповідне звернення до такого органу про усунення порушень, тим більш, що їй не потрібна відповідь Головного управління Держгеокадастру у Київській області, а необхідно внесення зміни даних у державному земельному кадастрі, тому чекати, або вимагати від суб'єкта власних повноважень відповіді їй не потрібно, хоча відповідач так і не надав будь якої відповіді навіть на час постановлення судом 22.08.2018 р. оскаржуваного у цій справі рішення

У відзиві на апеляційну скаргу позивачки, відповідач просить залишити без змін рішення суду першої інстанції а апеляційну скаргу позивачки без задоволення, та наголошує на невідповідності вимогам чинного законодавства поданої позивачкою документації, оскільки реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 не проведена.

Заслухавши пояснення представника позивача, який підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин у справі і правильність застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача, виходячи з нижченаведеного.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення позивачки до суду з адміністративним позовом у цій справі стала отримана нею з Витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с.18) інформація про те, що площа вказаної земельної ділянки складає не 0,1499 га, а меншу площу - 0,1290 га.

Оскільки за твердженням позивачки вказана земельна ділянка належить їй на праві власності, отриманого в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_2, що було визнано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2011 року по справі №2-2646/11, яке набрало законної сили 26.09.2011 року, позивачка у зв'язку з не виконання відповідачем покладеного на нього обов'язку по виправленню помилки за зверненням її представника, просить суд зобов'язати відповідача внести до Державного земельного кадастру відповідні зміни стосовно площі земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції детально проаналізувавши положення ст.1, ст.9, ст.37 Закону України «Про державний земельний кадастр» №3613-VI від 07 липня 2011 (далі - Закон №3613-VI) та пп.138-161 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 (далі - Порядок № 1051), суд дійшов обґрунтованого висновку про невиконання позивачкою встановлених чинним законодавством умов для внесення відповідачем відповідних виправлень в Державному земельному кадастрі стосовно допущених помилок, та відповідно про передчасність заявлених у цій справі позивачкою вимог, що у сукупності позбавляє суд можливості зобов'язати відповідача внести зміни даних у Державному земельному кадастрі.

Судова колегія в повному обсязі погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки виходячи з положень Закону №3613-VI і приписів Порядок № 1051, якими чітко визначено процедуру та вимоги до ведення Державного земельного кадастру, в тому числі і стосовно дій заінтересованої особи при виявленні нею у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної чи іншої помилки) шляхом надіслання рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення до територіального органу Держгеокадастру у районі (місті) за місцезнаходженням земельної ділянки Повідомлення за формою згідно з додатком 29 з викладенням суті виявлених помилок та долученням до повідомлення документів, що містять зазначені у повідомленні технічні помилки, і документів, що підтверджують такі помилки і містять правильну редакцію відповідних відомостей.

Проте, на час звернення позивачки до суду з позовом у цій справі, наведена в попередньому абзаці процедура нею не була проведена, а сам факт надіслання вищезгаданого Повідомлення на адресу відповідача під час судового розгляду справи без отримання будь-якої відповіді уповноваженого на ведення Держгеокадастру органу, не свідчить про порушення прав позивачки та про протиправність не виконання відповідачем покладеного на нього обов'язку внесення відповідного виправлення описки чи помилки в Державному земельному кадастрі за належним зверненням позивачки по цій справі.

Окремо, судова колегія акцентує увагу на вказані у відзиві відповідача обставини стосовно відсутності на даний час в Державному земельному кадастрі реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 про що свідчить незареєстрований Державний акт НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_2, який без реєстрації у визначеному законом порядку не може слугувати документом, що посвідчує право власності. Зазначені відповідачем обставини свідчать, що ОСОБА_2 свого часу не було завершено процедуру реєстрації земельної ділянки та інформації про його право власності у Державному земельному кадастрі і без вирішення вказаних питань, позивачка як спадкоємець ОСОБА_2 не зможе реалізувати своє право власності на вказану земельну ділянку.

Підсумовуючи вищенаведене у сукупності, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року - залишити без змін

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов