Справа № 810/4274/16
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

11 грудня 2018 року

справа №810/4274/16

адміністративне провадження №К/9901/41566/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у складі суддів Файдюка В.В., Літвіної Н.М., Саприкіної І.В. у справі №810/4274/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

21 грудня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю ««Науково-виробнича компанія «Техімпекс» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень податкового органу від 19 липня 2016 року № , № , № , з мотивів безпідставності їх прийняття.

29 червня 2017 року постановою Київського окружного адміністративного суду у складі головуючої судді Василенко Г.Ю, Товариству відмовлено в задоволенні позовних вимог.

12 вересня 2017 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 червня 2017 року та ухвалено нову постанову, якою задоволено адміністративний позов Товариства, визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення податкового органу від 19 липня 2016 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму - 2 644 514 грн., в т.ч. за основним платежем у розмірі 2 115 611 грн. та за штрафними санкціями - 528 903 грн., №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 184 389 грн., № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму - 2 606 209 грн., в т.ч. за основним платежем у розмірі 2084967 грн. та за штрафними санкціями - 521 242 грн., з мотивів доведеності позивачем правомірності формування витрат та податкового кредиту та недоведеності податковим органом податкових правопорушень покладених в основу прийняття податкових повідомлень - рішень, які є предметом цієї справи.

02 жовтня 2017 року податковим органом подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій відповідач, посилаючись на порушення судом інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, залишити в силі постанову суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Товариства відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач наводить обставини справи шляхом відтворення частини акту перевірки та нормативно-правове обґрунтування вимог касаційної скарги шляхом викладення тексту норм покладених в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

02 жовтня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу та витребувано справу №810/4274/16 з Київського окружного адміністративного суду.

27 жовтня 2017 року Товариством надані заперечення на касаційну скаргу податкового органу до Вищого адміністративного суду України, в яких позивач просить залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а касаційну скаргу податкового органу без задоволення.

10 січня 2018 справа №810/4274/16 надійшла до Вищого адміністративного суду України.

20 березня 2018 року справа №810/4274/16 разом із матеріалами касаційної скарги К/9901/41566/18 передані до Верховного Суду.

26 жовтня 2018 року до Верховного Суду надійшло клопотання податкового органу про здійснення розгляду справи за участю представника відповідача, яке відхилене Судом з огляду на положення частини п'ятої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 32499006, перебуває на податковому обліку з 10 червня 2003 року, є платником податку на додану вартість.

Податковим органом у червні 2016 року проведено позапланову перевірку Товариства з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «ІК «Вектор Капітал» за період січень 2016 року, результати якої викладені в акті перевірки від 02 липня 2016 року №174/10-06-14-01/32499006 (далі - акт перевірки), висновками якого встановлено порушення платником податків вимог пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, яке призвело до завищення від'ємного значення з податку на додану вартість на суму 184389 грн. за січень 2016 року та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті у бюджет на суму 2115611 грн. за цей же податковий період, а також порушення підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 цього кодексу, яке призвело до заниження податку на прибуток, який підлягає сплаті у бюджет на загальну суму 1 840 000 грн.

Керівником податкового органу 19 липня 2016 року прийняті податкові повідомлення-рішення згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, на підставі акту перевірки.

Податковим повідомленням-рішенням № збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2 115 611 грн. за порушення пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 528 903 грн. без зазначення правової підстави їх прийняття.

Податковим повідомленням-рішенням № зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 184 389 грн. без наведення правових підстав такого зменшення.

Податковим повідомленням - рішенням № збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 2 084 967 грн. за порушення підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 521 242 грн., без зазначення правових підстав їх застосування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем, як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Вектор Капітал», як продавцем укладено та виконано договір від 25 січня 2016 року, предметом якого є купівля - продаж запчастин, комплектуючих та обладнання вказані у Специфікаціях.

Судами попередніх інстанцій здійснений системний аналіз положень України підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16, статті 200, пунктів 138.1, 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, який зумовив висновок про те, що необхідною умовою для віднесення сплачених сум вартості товару до складу витрат та сплаченого у ціні товарів сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів з метою їх використання в господарській діяльності, внаслідок чого при розгляді тверджень податкового органу про безтоварність господарської операції підлягає перевірці факт здійснення господарської операції.

Оцінюючи спір у цій частині, суд апеляційної інстанції висновувався на тому, що позивачем, на підтвердження факту виконання господарських зобов'язань зазначено, що сторонами, на виконання договору від 25 січня 2016 року №201-06 оформлено специфікації №1 та №2, акт приймання-передавання електрообладнання та комплектуючих до електроприладів, акт приймання-передавання комплектуючих та запасних частин до самохідних машин, видаткова накладна на електрообладнання та комплектуючі до електроприладів, видаткова накладна на комплектуючі та запасні частини до самохідних машин, податкові накладні та квитанція про їх реєстрацію, а також акти вхідного контролю матеріальних засобів, які надійшли на виробництво.

Судом апеляційної інстанції встановлено отримання позивачем товару з приміщення орендованого контрагентом позивача, проведення часткової оплати за отриманий товар в розмірі 5 510 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням, подальше використання позивачем придбаного товару відповідно до укладених ним договорів з ДП «Львівський бронетанковий завод» №75/2015 від 21 жовтня 2015 року для виконання капітального ремонту техніки, що підтверджується відповідними актами приймання передавання комплектуючих, що наявні в матеріалах справи.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що витребувані та не отримані судом першої інстанції такі документи як товарно-транспортні накладні, свідоцтво про визнання відповідності, довіреності на осіб, які отримували продукцію, довіреності на осіб, які здійснювали перевезення товару, відомості щодо розвантаження та завантаження придбаного товару, реєстрація заїзду та виїзду автомобілів до позивача, документи які підтверджують місце зберігання товару, сертифікатів якості не є необхідними та обов'язковими в даному випадку.

Отже, апеляційним судом встановлено факт придбання Товариством у Tовариства з обмеженою відповідальністю «ІК «Вектор Капітал» товару, вказаного в специфікаціях до договору, що передбачає можливість формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість по спірним операціям.

Суд визнає безпідставними посилання відповідача на ознаки фіктивності укладених між позивачем та його контрагентом правочинів, які стали підставою для висновків про заниження Товариством податкового зобов'язання з податку на додану вартість та податку з прибутку підприємств, та погоджується з судом апеляційної інстанції про необґрунтованість висновків викладених в актах перевірки від 02 липня 2016 року №174/10-06-14-01/32499006 та від 19 липня 2016 року № 5463/10/10-06-14-01 про порушення позивачем податкового законодавства.

Суд визнає, що визнання податковим органом в акті перевірки правочинів фіктивними знаходиться за межами його компетенції.

Суд апеляційної інстанції задовольняючи позов обґрунтовано висновувався на доведеності поставки контрагентом позивача товару та використанні його Товариством у власній господарській діяльності.

Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що дослідженнями акта перевірки та долученими до матеріалів справи відповідними первинними документами підтверджений рух придбаного позивачем товару.

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Доведеність здійснення позивачем господарських операцій, встановлена судом апеляційної інстанції, підтвердження їх реального характеру, вказують на правомірність формування позивачем, витрат та податкового кредиту по факту придбання товару та спростовують висновки податкового органу про податкові правопорушення покладені в основу прийняття податкових повідомлень-рішень.

Суд визнає, що відсутність підстав збільшення грошових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість спірними податковими повідомленнями-рішеннями унеможливлює застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Верховний Суд визнає, що суд апеляційної інстанцій не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга відповідача залишається без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі №810/4274/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер