Справа № 817/1506/18
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про роз'яснення судового рішення

10 грудня 2018 року м. Рівне №817/1506/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є. розглянувши у порядку письмового провадження питання щодо роз'яснення судового рішення в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

03.12.2018 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 надійшла заява, згідно якої відповідач просив суд роз'яснити судове рішення від 20.06.2018 в адміністративній справі № 817/1506/18.

Вказана заява мотивована незрозумілістю судового рішення в частині, застосування положення першого речення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" при перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб".

Суд, з урахуванням частини 3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув заяву про роз'яснення судового рішення без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановив таке.

20.06.2018 року Рівненським окружним адміністративним судом розглянуто адміністративну справу № 817/1506/18 та вирішено позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій, задовольнити повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення ОСОБА_1 встановленого при звільненні розміру пенсії з 90% до 70% від грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з розрахунку 90% грошового забезпечення. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області судовий збір на користь позивача.

Згідно ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31.08.2018 року, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 року у справі № 817/506/18 повернуто скаржнику.

Рішення Житомирського апеляційного адміністративного суду у справі № 817/1506/18, на підставі частини 2 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набрало законної сили.

Приписами частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

За заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали (частина 2 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тобто, роз'яснення рішення є одним із способів усунення його недоліків, які в подальшому можуть викликати певні ускладнення при його виконанні, або взагалі перешкодити виконанню судового рішення.

В пункті 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначено, що роз'яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. При роз'ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Судом встановлено, що в обґрунтування поданої заяви позивач вказав, що у сторін наявні розбіжності в розумінні порядку виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.06.2018р.

Так, згідно заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів, відповідач, посилаючись на перше речення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» стверджує, що при виконанні рішення суду слід застосовувати обмеження максимального розміру пенсії, який становить десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

В свою чергу, позивач вважає, що оскільки перше речення частини сьомої статті 43 втратило чинність внаслідок визнання його неконституційним, то правові підстави застосовувати будь-які обмеження щодо максимального розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 1 січня 2018 року відсутні.

Заявник стверджує, що у разі неправомірного застосування ГУ ПФУ в Рівненській області таких обмежень, останнє призведе до неповного виконання рішення суду, що призведе до порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1

У поданій заяві ОСОБА_1 зазначає, що з 01 січня 2018 року, з урахуванням Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.06.2018р. у справі №817/1506/18, ОСОБА_1 належить до виплати пенсія в розмірі:

(16 061,23 - 11 083,01) х 0,5 + 11 083,01 = 13 572,12 грн.

де:

16061,23 грн. - розмір пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підвищень і надбавок, виходячи з розрахунку 90% грошового забезпечення

11 083,01 - попередній розмір пенсії;

0,5 - 50% суми підвищення пенсії

Натомість, 05 жовтня 2018 року останньому було виплачено перераховану пенсію в розмірі 12 716,5 грн. замість належної 13 572,12 грн.

Також, за 9 місяців поточного року ОСОБА_1 було донараховано кошти у розмірі 6015,09 грн.

Загальна сума фактично виплаченої пенсії за період січень-жовтень 2018 року становить 110 313,06, з яких:

33 249,03 грн. були виплачені за січень-березень 2018 року по 11 083,01 грн. на місяць;

71 048,94 грн. були виплачені за квітень-вересень 2018 року по 11 841,49 грн. на місяць;

6015,09 грн. були виплачені додатково у зв'язку з донарахуванням за січень-вересень 2018 року;

12 460,5 грн. були виплачені за жовтень 2018 року.

Разом з тим, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та з урахуванням Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.06.2018р. у справі №817/1506/18, ОСОБА_1 належить до виплати пенсія в розмірі 13 572,12 грн. на місяць починаючи з 01 січня 2018 року.

Таким чином, за 10 місяців 2018 року ОСОБА_1 належить до виплати 135 721,20 грн. (13 572,12 грн. х 10).

Враховуючи те, що фактично ОСОБА_1 було сплачено 110 313,06 з належних 135 721,20 грн., останньому не було доплачено 25 408,14 грн. належної йому пенсії.

Представник позивача 16 жовтня 2018 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з адвокатським запитом, у якому просив: повідомити у письмовій формі про причини неповної виплати позивачу пенсії в супереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та в супереч рішенню Рівненського окружного адміністративного суду від 20.06.2018р. у справі №817/1506/18; у разі, якщо ГУ ПФУ в Рівненській області при здійсненні вказаних нарахувань та виплат пенсії ОСОБА_1 керувалось певними нормативно-правовими актами та/або будь-якими рішеннями суб'єктів владних повноважень, - повідомити про такі акти/рішення з посиланням на їхні відповідні положення.

У своєму листі-відповіді від 22.10.2018р. №9787/04 на вищевказаний адвокатський запит ГУ ПФУ в Рівненській області зазначило, що при проведенні перерахунку пенсії на виконання судового рішення останнє керувалося статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме положенням, відповідно до якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

У вказаному листі ГУ ПФУ в Рівненській області зазначає: «Перерахований розмір пенсійної виплати склав 16061,23 грн. Однак, враховуючи вищезазначені норми ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», він обмежений максимальною величиною: з 01.01.2018 -13730 грн., з 01.07.2018 - 14350 грн.».

Таким чином, згідно відповіді ГУ ПФУ в Рівненській області від 22.10.2018р. №9787/04, при проведенні перерахунку пенсії на виконання судового рішення, управління виходило з обмеження максимального розміру пенсії, який становить десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність. В обґрунтування вказаного обмеження ГУ ПФУ в Рівненській області посилається на статтю 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Вважаючи, що ГУ ПФУ в Рівненській області посилається на статтю 43 вказаного Закону необґрунтовано, 01.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Рівненській області з письмовою заявою в порядку ч.3 ст.3 Закону України «Про звернення громадян».

У вказаній заяві, ОСОБА_1 зазначив, що 20 грудня 2016 року Конституційний Суд України ухвалив Рішення у справі №1-38/2016 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яким вирішив: визнати такими що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

У цій заяві ОСОБА_1 просив з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. у справі №1-38/2016 добровільно виконати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.06.2018р. у справі №817/1506/18.

На виконання заяви ОСОБА_1 від 01.11.2018р. щодо виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.06.2018р. у справі №817/1506/18, останнього було запрошено на засідання з розгляду цієї заяви на 06 листопада 2018 року о 14 год.15 хв.

Як зазначає позивач, в ході засідання, яке відбулось у вказаний день та час за участю начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській, спеціалістів ГУ ПФУ в Рівненській області, ОСОБА_1 та його представника, заявнику було повідомлено, що станом на цей час положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є чинними, у зв'язку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII.

07 листопада 2018 року ОСОБА_1 було подане письмове доповнення до його заяви від 01.11.2018р. щодо виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.06.2018р. у справі №817/1506/18.

У вказаному доповненні, заявник зазначив, що Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) кожне положення частини сьомої статті 43 Закону №2262 окремо, одне з яких викладене у першому реченні цієї частини, а інше - у другому.

Відповідно до підпункту 1 пункту 10 Розділу І Закону №1774-VIII у редакції від 06.12.2016р. були внесені такі зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: у частині сьомій статті 43 слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, Законом №1774-VIII в редакції від 06.12.2016р. були внесені зміни лише до другого речення частини сьомої статті 43 Закону №2262, адже слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» містились лише другому реченні частини сьомої статті 43 Закону №2262.

При цьому, Законом №1774-VIII будь-яких змін до першого речення частини сьомого статті 43 Закону №2262 не вносилось.

У листі-відповіді від 28.11.2018р. №К-1058/07.1-59 ГУ ПФУ в Рівненській області, вказало, що Законом України «Про внесення до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 06.12.2016 внесено зміни у Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме у частину сьому статті 43 слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року». Відповідач зазначає, що норми Закону України №1774 в частині встановлення обмеження розміру пенсії максимальною величиною не були визнані неконституційними. Тож на момент проведення перерахунку пенсії ч.7 ст.43 Закону №2262 викладена в наступній редакції Закону №1774: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень». Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01.01.2018 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить 1373 грн., а з 01.07.2018 - 1435 грн. Тож, максимальний розмір пенсії, починаючи з 01.01.2018р. року не може перевищувати 13730 грн. (1373*10=13730), а з 01.07.2018 року не може перевищувати 14350 грн.

Відповідач стверджує, що враховуючи вищезазначене, підстав для проведення перерахунку пенсії без застосування обмеження її максимальним розміром немає.

Дослідивши копії адвокатського запиту від 16.10.2018 р., листа відповідача від 22.10.2018р. №9787/04, заяви позивача від 01.11.2018р., доповнень до заяви позивача від 07.11.2018р., листа відповідача 28.11.2018р. №К-1058/07.1-59, постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.11.2018р., суд вбачає необхідність у роз'ясненні рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 року у справі №817/1506/18 в аспекті застосування першого речення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» при виконанні рішення, та зазначає наступне.

20 червня 2018 року Рівненським окружним адміністративним судом було ухвалено рішення у справі №817/1506/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Вказаним рішенням позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено повністю: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення ОСОБА_1 встановленого при звільненні розміру пенсії з 90% до 70% від грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»; зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з розрахунку 90% грошового забезпечення.

31 серпня 2018 року вказане рішення набрало законної сили.

15 листопада 20218 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області відкрито виконавче провадження №57691118 на підставі виконавчого листа №817/1506/18, виданого Рівненським окружним адміністративним судом 06.11.2018р.

В абзаці 9 пункту 2.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 у справі №1-38/2016 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Конституційний Суд України зазначив, що оспорюваними положеннями Закону №2262 тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, обмежено максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) сумою, що не може перевищувати 10740 гривень (друге речення частини сьомої статті 43).

Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п'ятою статті 17 Конституції України, які зобов'язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість України.

Виходячи з наведеного, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення другого речення частини сьомої статті 43 Закону №2262 суперечить статті 17 Конституції України.

У пункті 2.3. мотивувальної частини вказаного Рішення Конституційний Суд України зазначив, що керуючись частиною третьою статті 61 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вважає, що з підстав, наведених у цьому Рішенні, підлягають визнанню такими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення першого речення частини сьомої статті 43 Закону №2262, згідно з якими «максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Згідно з першим пунктом резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 у справі №1-38/2016, Конституційний Суд України вирішив визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ зі змінами, а саме частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Вказані положення першого і другого речення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ втратили свою чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 20 грудня 2016 року.

Відповідно до підпункту 1 пункту 10 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 06.12.2016 року, який набрав чинність 01.01.2017 року, у частину сьому статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» внесено зміни, замінивши слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Суд зауважує, що слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» містилися у другому реченні частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ.

При цьому, Законом №1774-VIII будь-яких змін до першого речення частини сьомої статті 43 Закону №2262 внесено не було.

Оскільки перше і друге речення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ в редакції чинній станом на момент ухвалення Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року містили в собі окремі самостійні правові норми, підстави вважати, що внесення Законом №1774-VIII змін у друге речення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ поновило дію першого речення цієї частини - відсутні.

За таких обставин, з набранням чинності Закону №1774-VIII 01.01.2017 року, частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ діє в наступній редакції: «Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Разом з тим, дія вказаного обмеження закінчується 31 грудня 2017 року, в той час, як рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 року у справі 817/1506/18 передбачає проведення перерахунку та виплату пенсії позивачу з 1 січня 2018 року.

Керуючись статтями 241, 254, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про роз'яснення судового рішення задовольнити.

Роз'яснити, що при проведенні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з розрахунку 90% грошового забезпечення, положення першого речення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ застосуванню не підлягає у зв'язку з втратою ним чинності на підставі рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 у справі №1-38/2016.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Махаринець Д.Є.