Справа № 0940/1836/18
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" грудня 2018 р. справа № 0940/1836/18
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Снятинського районного військового комісаріату до державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Снятинської районної державної адміністрації Орчик Мар`яни Василівни про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
Снятинський районний військовий комісаріат звернувся до суду з адміністративним позовом до державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Снятинської районної державної адміністрації Орчик Мар`яни Василівни про визнання протиправною відмови у виключенні Снятинського районного військового комісаріату з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та зобов`язання виключити Снятинський районний військовий комісаріат Івано-Франківської області з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, шляхом скасування реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на виконання телеграми тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 за №1/215 від 02.07.2018, згідно якої зобов`язано військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 в термін до 04.07.2018 вжити заходів щодо досудового врегулювання питання стосовно виключення запису про реєстрацію Снятинського районного військового комісаріату з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, звернувся до державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Снятинської районної державної адміністрації Орчик М. В. із службовим листом №844, в якому просив виключити Снятинський районний військовий комісаріат з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідач, листом від 29.08.2018 року за №32/05/01-11, повідомила позивача про відсутність підстав для скасування реєстраційної дії, так як 15.12.2012 року державним реєстратором була вчинена реєстраційна дія включення відомостей про юридичну особу Снятинський обєднаний районний військовий комісаріат на основі відомостей інвентерезації юридичних осіб. Позивач стверджує, що Снятинський районний військовий комісаріат не є юридичною особою, а являється відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже не може бути внесений до Реєстру як юридична особа. В зв`язку із наведеним, просить суд позов задовольнити повністю.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, в якій містяться відомості про порядок і строк подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення.
27.03.2018 року відповідач отримав копію ухвали суду про відкриття провадження в даній адміністративній справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.22). Заяв чи клопотань відповідач суду не подав, правом на подання відзиву на позов, у десятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, не скористався. Також відповідачем не повідомлено суд про поважність причин ненадання такого відзиву.
Згідно частини 6 статті 162, частини 2 статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зважаючи на вищевикладене, судом здійснено розгляд справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та повідомлення та (або) виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
З метою виконання вимог рішення Державного секретаря Міністерства оборони України від 20.04.2018 за №503/6/3270 щодо виключення з Державних реєстрів органів військового управління, розпорядження начальника штабу - першого заступника командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 13.04.2018 за №К-2721 та своєчасного виконання вимог телеграми начальника штабу - першого заступника командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 28.04.2018 за №116/2/2/6010, на адресу Івано-Франківського обласного військового комісаріату направлено телеграму від 22.06.2018 за №501/4/2/141. Даною телеграмою, зобов`язано Івано-Франківський обласний військовий комісаріат доповісти про вжиті заходи щодо скасування незаконної реєстрації у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Калуського об`єднаного міського військового комісаріату і ІНФОРМАЦІЯ_2 .
02.07.2018 Івано-Франківський обласний військовий комісаріат на виконання вказаної вище телеграми, направив на адресу Снятинського районного військового комісаріату телеграму за №1/215, згідно якою зобов`язано даний військовий комісаріат в термін до 04.07.2018 вжити заходів щодо досудового врегулювання питання стосовно виключення запису про реєстрацію Снятинського районного військового комісаріату з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.10).
З метою виконання даної телеграми, 02.07.2018 військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся із службовим листом №844 до державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Снятинської районної державної адміністрації Орчик М. В., в якому просив скасувати запис про державну реєстрацію юридичної особи Снятинського районного військового комісаріату у Єдиного державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. (а.с.11).
Відповідач, листом від 29.08.2018 року за №32/05/01-11, повідомила позивача про відсутність підстав для скасування реєстраційної дії, так як 15.12.2012 року державним реєстратором була вчинена реєстраційна дія включення відомостей про юридичну особу Снятинський обєднаний районний військовий комісаріат на основі відомостей інвентерезації юридичних осіб (а.с.15).
Вважаючи відповідь державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Снятинської районної державної адміністрації Орчик М. В., про відмову у виключенні запису про держану реєстрацію юридичної особи Калуського ОМВК у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань протиправною, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права, вважаючи, що наявні усі юридичні підстави для скасування в судовому порядку запису про реєстрацію позивача як юридичної особи.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Суд, у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи правову норму, яку слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб-підприємців, регулює Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 №755-IV (далі за текстом Закон № 755), у редакції на час виникнення спірних правовідносин від 01.01.2016.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 755 дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.
Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація базується на таких основних принципах:
1) обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі;
2) публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення;
3) врегулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом;
4) державної реєстрації за заявницьким принципом;
6) єдності методології державної реєстрації;
7) об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі;
8) внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону;
9) відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №755-IV єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.
За змістом частини 1 статті 25 вказаного Закону державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі:
1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації;
2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження"зокрема щодо скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі;
3) рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 цього Закону.
Наказом Міністерства юстиції України від 18.11.2016 за № 3268/5, відповідно до пунктів 3, 10 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 року за №228, та з метою удосконалення форм заяв у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, затверджено форми заяв у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі по тексту також - Наказ №3268/5).
Підпунктом 8 пункту 1 Наказу №3268/5 затверджено форму №8 заяви про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її реорганізації.
Законом визначено вичерпний перелік документів, на підставі яких державним реєстратором проводиться державна реєстрація та інші реєстраційні дії, а також Наказом №3268/5 встановлено відповідну форму заяв у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, серед яких і форма заяви про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її реорганізації.
Одночасно суд зазначає, що скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" проводиться на підставі рішення суду, при цьому запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її реорганізації здійснюється на підставі документів, визначених частиною 14 статті 17 вказаного Закону.
В зв`язку із вищенаведеним, така форма звернення позивача як службовий лист не відповідає формі заяви про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її реорганізації, затвердженої Наказом №3268/5 від 18.11.2016, тим більше не являється документом, на підставі якого державний реєстратор може внести відомості про скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі, що в свою чергу виключає можливість вчинення таких дій.
Пунктом 1 наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2012 за №575/5 "Про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (надалі по тексту також - Наказ №575/5) затверджено Положення про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Пунктом 5 Наказу №575/5 визначено державним реєстраторам юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців забезпечити: включення до Єдиного державного реєстру відомостей про невключених суб`єктів на підставі аналітичної інформації, отриманої від тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі; подання звітів тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі про завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей, передбачених абзацом другим цього пункту, протягом трьох робочих днів з дня завершення процесу включення.
Згідно абзацу 4 пункту 4.3 розділу IV Положення про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, затвердженого Наказом №575/5, комісія передає узагальнену інформацію про невключених суб`єктів державним реєстраторам за місцезнаходженням юридичних осіб та за місцем проживання фізичних осіб-підприємців для подальшого включення цих відомостей до Єдиного державного реєстру, про що складається акт приймання-передачі у двох примірниках. Узагальнена інформація про невключених суб`єктів може передаватися частинами.
В зв`язку із вищенаведеним, суд вважає, що позивачем не надано суду доказів спростування правомірність включення державним реєстратором 15.10.2012 року до Єдиного державного реєстру відомостей про Снятинський районний військовий комісаріат, як юридичну особу.
Таким чином, державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Снятинської районної державної адміністрації Орчик М. В., надаючи відповідь позивачу про відсутність підстав для скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо включення відомостей про Снятинський районний військовий комісаріат, діяла правомірно, з дотриманням норм чинного законодавства.
З приводу позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань про включення до нього Снятинський районний військовий комісаріат Івано-Франківської області, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Станом на момент внесення даних щодо Снятинського районного військового комісаріату до ЄДРПОУ 08.12.1998 року чинним було Положення про військові комісаріати, затверджене Указом Президента України від 15 лютого 1994 року за №48/94 (надалі по тексту також - Положення №48/94).
Згідно пункту 1 Положення №48/94 військовий комісаріат Автономної Республіки Крим, обласні, міські, районні військові комісаріати утворює Міністерство оборони України. У містах і районах з незначним обсягом військово-мобілізаційної та обліково-призовної роботи може бути утворено об`єднаний військовий комісаріат, який обслуговуватиме кілька районів і міст.
За змістом пункту 19 даного Положення №48/94 військовий комісаріат є юридичною особою, має поточні рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.
Одночасно із набранням чинності Указом Президента України про визнання таким, що втратило чинність, Положення про військові комісаріати, затвердженого Указом Президента України від 15 лютого 1994 року № 48 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України Про затвердження Положення про військові комісаріати від 26 вересня 2001 року за № 1235 (надалі по тексту також - Положення №1235).
Військові комісаріати є місцевими органами військового управління. Військові комісаріати утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, мобілізаційної та призовної роботи, крім міських, районних, районних у містах, можуть утворюватися: об`єднані військові комісаріати для обслуговування кількох районів чи районів у містах або міст; об`єднані військові комісаріати для обслуговування одночасно районів, міст, у тому числі міст з районним поділом. У містах з районним поділом можуть утворюватися тільки міські або тільки районні військові комісаріати. Військові комісаріати утворюються та ліквідуються наказами Міністра оборони України (пункт 1 Положення №1235).
Пунктом 7 Положення №1235 визначено, що військові комісаріати є юридичними особами, мають рахунки в органах Державного казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.
В подальшому, вказане Положення №1235 втратило чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 за №389, якою затверджено Положення про військові комісаріати (надалі по тексту також - Положення №389).
Згідно пункту 7 Положення №389 обласні військові комісаріати є юридичними особами, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Інші військові комісаріати є відокремленими підрозділами відповідних обласних військових комісаріатів. Військові комісаріати мають печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.
Наведене в сукупності свідчить, що в період з 15 лютого 1994 року по 3 червня 2013 року всі військові комісаріати (в тому числі обласні, міські районні) являлися юридичними особами, мали рахунки в органах Державного казначейства (в банку) та печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.
Починаючи з 03.06.2013, відповідно до Положення про військові комісаріати №389, тільки обласні військові комісаріати повинні мати статус юридичних осіб, мати самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. При цьому, інші військові комісаріати не можуть володіти статусом юридичної особи і на даний час повинні бути відокремленими підрозділами відповідних обласних військових комісаріатів.
Таким чином, Снятинський районний військовий комісаріат в період з 08.12.1998 (дата внесення даних щодо суб`єкта до ЄДРПОУ) по 03.06.2013 (дата затвердження Положення №389) мав юридичне право перебувати в статусі юридичної особи, про що зазначено у довідці про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.
З 03.06.2013 Снятинський районний військовий комісаріат у відповідності до Положення №389 повинен був набути статус суб`єкта - без права юридичної особи і стати відокремленим підрозділом Івано-Франківського обласного військового комісаріату, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України №9/17 від 10.01.2017 (а.с.13).
Суд зазначає, що починаючи з 03.06.2013 тільки обласні військові комісаріати є юридичними особами, а інші військові комісаріати повинні являтися відокремленими підрозділами відповідних обласних військових комісаріатів.
Проте, позивачем стосовно вказаної обставини не наведено будь-якого обґрунтування та не надано суду жодного установчого документа, згідно якого Снятинський районний військовий комісаріат набув статусу суб`єкта - без права юридичної особи.
Суд зазначає, що процедура припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації, визначена на законодавчому рівні.
Зокрема частиною 1 статі 104 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Відповідно до частини 4 вказаної статті коментованого Кодексу установа не може бути перетворена.
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (частина 5 статті 104 Цивільного кодексу України).
Згідно частини 1, 3 статті 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.
Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.
Стаття 106 Цивільного кодексу України передбачає, що злиття, приєднання, поділ юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.
Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу визначений статтею 107 Цивільного кодексу України.
При цьому, порядок внесення відповідного запису, перелік необхідних дій та документів, встановлюється Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".
Так, відповідно до частини 14 статті 17 вказаного Закону для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її реорганізації після закінчення процедури припинення, але не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами, подаються такі документи:
1) заява про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її реорганізації;
2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) розподільчого балансу - у разі припинення юридичної особи в результаті поділу;
3) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) передавального акта - у разі припинення юридичної особи в результаті перетворення, злиття або приєднання;
4) довідка архівної установи про прийняття документів, що відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню, - у разі припинення юридичної особи в результаті поділу, злиття або приєднання;
5) документи для державної реєстрації створення юридичної особи, визначені частиною першою цієї статті, - у разі припинення юридичної особи в результаті перетворення;
6) документи для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, визначені частиною четвертою цієї статті, - у разі припинення юридичної особи в результаті приєднання.
Отже, беручи до уваги, що включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України відбулося 08.12.1998 року, згідно якого Снятинський районний військовий комісаріат являється юридичною особою, та довідку з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України №9/17 від 10.01.2017 року, відповідно до якої правовий статус суб`єкта Снятинський районний військовий комісаріат - без права юридичної особи, а також аналізуючи наведені правові норми, необхідно зауважити, що в період з 03.06.2013 по 10.01.2017 (дату видачі довідки №9/17) мала у встановленому законом порядку відбутися відповідна процедура припинення Снятинського районного військового комісаріату, як юридичної особи, відповідно до Положення про військові комісаріати №389.
В той же час, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відсутній запис щодо припинення юридичної особи - Снятинського районного військового комісаріату (а.с.16-20).
Суд звертає увагу сторін на те, що Положенням №389 жодним чином не врегульовано правовідносини припинення статусу юридичної особи всіх військових комісаріатів, окрім обласних військових комісаріатів, які, до набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 за №389, мали статус юридичних осіб.
Окрім того, позивачем не доведено суду зміст рішення Державного секретаря Міністерства оборони України від 20.04.2018 за №503/6/3270 щодо виключення з Державних реєстрів органів військового управління, посилання на яке міститься в телеграмі тимчасово виконуючим обов`язків начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_1 , якою зобов`язано Івано-Франківський обласний військовий комісаріат вжити заходи щодо скасування незаконної реєстрації у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Снятинського районного військового комісаріату.
Слід відзначити, що згідно Положення №48/94 і Положення №1235, які були чинним в період з 14.02.1994 по 03.06.2013, військові комісаріати, в тому числі районні військові комісаріати, утворювалися Міністерством оборони України. А згідно Положення №1235 вказані комісаріати ліквідовувалися відповідним наказом Міністерства оборони України.
Позивач не надав суду наказ чи інший розпорядчий документ Міністерства оборони України про його реорганізацію - перетворення, злиття, приєднання тощо до Івано-Франківського обласного військового комісаріату із збереженням одного і того ж власного ідентифікаційного коду ( НОМЕР_2 ) та одночасною втратою статусу юридичної особи - її припинення.
Не надав позивач будь-якого доказу про юридичні підстави отримання довідки №9/17 від 10.01.2017 щодо набуття статусу відокремленого підрозділу.
Вищенаведене свідчить, що позивачем не доведено перед судом незаконності реєстрації відомостей про Снятинський районний військовий комісаріат в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних особі-підприємців та громадських формувань, мова про яку йдеться в телеграмах №501/4/2/141 від 22.06.2018 і №1/215 від 02.07.2018 року (а.с.10).
Також, позивачем не доведено наявності достатніх правових підстав для скасування запису про включення відомостей про Снятинський районний військовий комісаріат як юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних особі-підприємців та громадських формувань.
Відтак, позовні вимоги є безпідставними та такими, які не підлягають до задоволення.
Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову в цілому.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.