Справа № 815/2287/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/2287/18

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу колективного підприємства "Будова" на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 про залишення без розгляду адміністративного позову колективного підприємства "Будова" до департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

28 квітня 2018 року колективне підприємство "Будова" звернулось до суду з позовом до департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просило визнати протиправною та скасувати постанову № 183/1015-05/1-10666 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності відносно КП "Будова", прийняту головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Рідош Русланом Віталійовичем від 10.11.2017 року та визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, який видано 27.10.2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Соловйом Д.А.

В обґрунтування позовних вимог КП "Будова" зазначало, що перевірка, за результатами якої винесено оскаржуваний протокол та припис, проведена з порушенням Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Відповідач заперечував проти позову, зокрема зазначаючи, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом, на підставі чого заявив клопотання про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року адміністративний позов колективного підприємства "Будова" до департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області в частині визнання протиправною та скасування постанови № 183/1015-05/1-10666 від 10.11.2017 року залишено без розгляду. Не погодившись із прийнятою ухвалою, КП "Будова" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зокрема, апелянт зазначає, що строк на оскарження постанови ним пропущено з поважних причин. Так, 27.11.2017 року КП "Будова" звернулось до Приморського районного суду м.Одеси з позовом про скасування постанови від 10.11.2017 року, однак ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 28.11.2017 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018 року, повернуто позовну заяву у звязку із непідсудністю справи місцевому суду, як адміністративному. Вказаним обставинам судом першої інстанції не надано належної оцінки.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, КП "Будова" звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову № 183/1015-05/1-10666 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності відносно КП «Будова», прийняту головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Рідош Русланом Віталійовичем від 10.11.2017 року та визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, який видано 27.10.2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Соловйом Д.А. 24 травня 2018 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження по справі.

14 червня 2018 року відповідачем подано клопотання в порядку ст.240 КАС України, про залишення позову без розгляду, у зв'язку із пропуском позивачем строку звернення до суду.

26 червня 2018 року КП "Будова" подано заперечення на клопотання відповідача подане в порядку ст.240 КАС України, в яких зазначено, що ним не пропущено строк звернення до суду.

09 липня 2018 року позивач звернувся до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначив, що строк звернення до суду пропущений ним з поважних причин.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року клопотання відповідача задоволено частково та позовна заява КП "Будова" залишена без розгляду в частині визнання протиправною та скасування постанови.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувану постанову отримано позивачем 20 листопада 2017 року, а з адміністративним позовом звернувся лише 27.04.2018 року, тобто з пропуском 15 денного строку, встановленого ч.1 ст.5 Закону України "Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності".

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частинами 1 та 2 ст.122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення, з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

За обставинами справи, копію оскаржуваної постанови від 10.11.2017 року отримано КП "Будова" 20 листопада 2017 року.

27 листопада КП "Будова" звернулось до Приморського районного суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 10.11.2017 року, про що письмово повідомило департамент ДАБІ в Одеській області (а.с.94-95).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 28.11.2018 року по справі № 522/22259/17, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року, адміністративний позов, у зв'язку із непідсудністю її місцевому суду, як адміністративному, повернуто.

Отримавши постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018 року, позивач 27.04.2018 року, що підтверджується відбитком поштового відділення на описі вкладення у рекомендований лист, звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з цим позовом (а.с.102).

Враховуючи, викладене, право на звернення до суду з позовом про оскарження постанови, вперше позивачем реалізовано в межах строків, встановлених ст.122 КАС України та ч.1 ст.5 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Колегія суддів вважає, що позивач надав переконливі докази того, що строк звернення до суду з цим позовом ним пропущений з поважних причин, оскільки спочатку він помилково звернувся з позовом до районного суду, з порушенням правил підсудності.

При цьому, судова колегія враховує, що право на звернення до суду гарантоване Конституцією та законами України, а також міжнародними актами.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (ст.8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також в ст. 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.97 №475/97-ВР.

Стаття 6 Європейської Конвенції з прав людини закріплює право на справедливий суд.

У ч.1 цієї статті Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

У рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2011 року у справі «Мушта проти України» (Заява № 8863/06), зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Розглядаючи даний спір у світлі наведеного вище рішення Європейського суду з прав людини, колегія суддів вважає, що позивач для захисту свого порушеного права, діяв з належною сумлінністю і вперше в 15- денний термін після того, як дізнався про порушення своїх прав, звернувся до суду, вважаючи, що діє в рамках закону.

Тому, можливо стверджувати, що у даній справі, обмеження позивача доступу до суду повинно переслідувати легітимну мету та мати розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

На підставі викладеного судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо неможливості поновлення КП "Будова" строку звернення до суду з позовом та з формальних підстав залишив адміністративний позов без розгляду.

Відповідно до п.3.ч.1 ст.320 КАС України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 317, 320, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу колективного підприємства "Будова" - задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко