Справа № 815/2194/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/2194/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дій щодо відрахування коштів з довічного грошового утримання та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся з позовом до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відрахування з його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці податку на доходи фізичних осіб у розмірі 15% та військового збору у розмірі 1,5% за період з 07.03.2017 року о 01.03.2018 року. Також позивач просив стягнути з відповідача утримані з його довічного грошового утримання судді у відставці податок на доходи фізичних осіб в розмірі 15% щомісячно з 01.03.2017 року по 01.02.2018 року в сумі 22173,23 грн. і військовий збір в розмірі 1,5% щомісячно з 01.03.2017 року по 01.02.2018 року на суму 1847,75 грн., а всього стягнути з Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на його користь 24020, 98 грн.

В обґрунтування позову посилався на те, що він є суддею у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання. Крім того позивач є інвалідом війни ІІ групи та на нього розповсюджуються пільги, встановлені законодавством України для інвалідів війни. Відповідачем із грошового утримання було відраховано податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, чим, на його думку, порушено вимоги абзацу другого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким встановлені пільги зі сплати вказаних податків для пенсій, призначених інвалідам війни, та норми Закону України «Про статус ветеранів, гарантій їх соціального захисту».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, позов ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано протиправними дії Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відрахування з довічного грошового утримання ОСОБА_2 з 01.04.2017 року по 01.02.2018 року, щомісячно, податку на дохід фізичних осіб в розмірі 15 % та військового збору в розмірі 1,5 %.

Стягнуто з Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на користь ОСОБА_2, вирахувані з довічного грошового утримання ОСОБА_2 податок на доходи фізичних осіб в розмірі 15% щомісячно з 01.04.2017 року по 01.02.2018 року в сумі 22173 гривень 23 копійки і військовий збір в розмірі 1,5% щомісячно з 01.04.2017 року по 01.02.2018 року на суму 1847 гривень 75 копійок, в загальному розмірі 24020 (двадцять чотири тисячі двадцять) гривень 98 (дев'яносто вісім) копійок.

В апеляційній скарзі, Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що довічне грошове утримання судді не є тотожним пенсійним виплатам, оскільки законодавцем здійснено відокремлення пенсій від довічного грошового утримання судді щодо пільг, передбачених абз. 2 пп.164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, а тому від оподаткування звільняється лише пенсія, отримувана інвалідом війни, а не щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, який має статус інваліда війни. Крім того, апелянт підкреслює, що позивачем як суддею у відставці було обрано вид соціального забезпечення - довічне грошове утримання, яке виплачується йому у розмірі, що перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а тому підлягає оподаткуванню.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги та наголошує на тому, що пенсія, так само як і щомісячне довічне грошове утримання судді є рівнозначними формами соціального забезпечення, які виплачуються пенсіонерам, в тому числі і суддям у відставці, а тому, на думку позивача, відповідачем безпідставно було відраховано з його щомісячного довічного грошового утримання, як інваліда війни, податок та військовій збір. Враховуючи зазначене, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_2, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 14.02.2017 року, звільнений з посади судді Теплодарського міського суду Одеської області у відставку, на підставі п.4 ч.6 ст.126, пункту п.4 ч.1 ст.131, п.1 п.16-1 розділу XV "Перехідних положень" Конституції України, статей 3, 30, 34, 55 Закону України "Про Вищу раду правосуддя".

Розпорядженням Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №1004 від 19.04.2017 року позивачу призначено довічне грошове утримання.

Із зазначеного довічного грошового утримання органами Пенсійного фонду утримувалися суми податку на дохід з фізичних осіб та військового збору.

12 квітня 2018 року позивач звернувся із заявою до Малиновського об'єднаного УПФУ в м. Одесі з проханням провести перерахунок та повернути неправомірно стягнуті суми податку та військового збору з моменту призначення довічного грошового утримання та надати розрахунок щодо стягнутих сум податку та військового збору з моменту призначення довічного грошового утримання.

Листом №160/Ш-1 від 26.04.2018 року Управлінням було надано позивачу розрахунок суми утриманого податку та військового збору з 01.04.2017 року та повідомлено, що у зв'язку з визнанням неконституційними положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України органи Пенсійного фонду України з 01.03.2018 року припиняють утримання з пенсій податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що довічне грошове утримання судді у відставці є пенсією, а тому відрахування Пенсійним фондом з грошового утримання позивача податку на доходи фізичних осіб та військового збору є протиправним.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.23 ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" інвалідам війни та прирівняним до них особам надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Згідно ст. 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До загальнодержавних податків належить податок на доходи фізичних осіб (ст. 9 ПК України).

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесений ряд змін до Податкового та Бюджетного кодексів України.

Відповідно до пп. 162.1.1, 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, податковий агент.

Згідно пп. 163.1.1, 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід та доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Пунктом 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Відповідно до п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Крім того, згідно Закону України від 31 липня 2014 року 1621-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» та Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені у пункті 162.1 статті 162 ПК України. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5% від об'єкта оподаткування, визначеного статтею 163 цього Кодексу.

Законом України від 27 березня 2014 року № 1166-VIІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон №1166-VIІ) Податковий кодекс України доповнений новим підпунктом 164.2.19 пункту 164.2 статті 164. Відповідно до Прикінцевих положень Закону №1166-VIІ указані зміни набрали чинності з 1 липня 2014 року.

Тому, з 1 липня 2014 року підпункт 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визначає, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять тисяч гривень на місяць, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

При цьому, згідно абзацу другого, положення цього підпункту не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно матеріалів справи, позивачу, ОСОБА_2 після звільнення з посади судді Теплодарського міського суду Одеської області у відставку розпорядженням №1004 від 19.04.2017 року призначено довічне грошове утримання. Крім того, позивач є інвалідом ІІ групи, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення НОМЕР_1 від 30.10.2016 року (а.с.11).

Згідно п.п.1 та 2 ст. 141Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки і старші після досягнення ними такого віку: 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що довічне грошове утримання є тотожним пенсійним виплатам, а тому грошове утримання позивача не підлягає оподаткуванню, з огляду на таке.

Так, відповідно до абзацу другого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 ст. 164 ПК України загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід платника податку не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"

Дана правова норма чітко передбачає, що положення цього підпункту не застосовується лише до пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Аналіз підпункту 164.2.19 ПК України свідчить про свідоме відокремлення законодавцем пенсій від довічного грошового утримання щодо пільг, передбачених абзацом другим названої норми права.

Колегія суддів звертає увагу на тому, що законодавством України не ототожнюються поняття «пенсія» та «щомісячне довічне грошове утримання»,оскільки пенсія і щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є різними формами соціального забезпечення осіб, мають різну правову природу і підстави для призначення, у зв'язку з чим законодавцем здійснено відокремлення пенсій від довічного грошового утримання щодо пільг, передбачених абзацом другим підпункту 164.2.19пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Вказане розмежування форм соціального забезпечення випливає також з аналізу розділу 10 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», в якому передбачається, що судді, який вийшов у відставку виплачується пенсія або щомісячне довічне грошове утримання.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем як суддею у відставці було обрано вид соціального забезпечення - довічне грошове утримання, яке виплачується йому у розмірі, що перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а отже, підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб відповідно до абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України. Оскільки у даному випадку відповідач набуває статусу податкового агента, наведене свідчить про відповідність дій відповідача щодо утримання податку нормам чинного законодавства.

Викладене спростовує доводи позивача та висновки суду про те, що оскільки позивач має статус інваліда війни, тому на підставі абзацу другого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України отримуване ним довічне щомісячне грошове утримання не підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб. Позивач скористався своїм правом на обрання з числа можливих видів соціального забезпечення саме щомісячного довічного грошового утримання, а в порядку абзацу другого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України від оподаткування звільняється лише пенсія, отримувана інвалідом війни, а не щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, який має статус інваліда війни.

При цьому, прийняття Конституційним Судом України рішення від 27 лютого 2018 року у справі №1-6/2018р щодо визнання такими, що не відповідають Конституції України положень абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України не є підставою для визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду щодо оподаткування призначеного щомісячного довічного грошового утримання, оскільки відповідно до рішення положення статті 164 Податкового кодексу України втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення.

Таким чином, колегія суддів знаходить обґрунтованими доводи апелянта стосовно того, що пенсія та щомісячне довічне грошове утримання, за своєю правовою природою не є взаємопов'язаними та рівнозначними формами соціального забезпечення.

Аналізуючи встановлені обставини справи та наведені норми права, колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача щодо утримання податку та військового збору із довічного грошового утримання позивача є правомірними, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на те, що судом першої інстанції судове рішення прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення - про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року - скасувати.

Прийняти у справу постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дій щодо відрахування коштів з довічного грошового утримання та стягнення коштів - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 29.11.2018 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.