Справа № 331/4090/18
Суддя: Антоненко М. В.
Дата ухвалення: 2018-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

21.11.2018 2а/331/63/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2018 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний м. Запоріжжя області у складі:

головуючого - судді Антоненка М.В.

за участю секретаря Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2 батальйону 3 роти УПП в Запорізькій області сержанта поліції Моісєєнка Ігоря Олеговича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до поліцейського 2 батальйону 3 роти УПП в Запорізькій області сержанта поліції Моісєєнка Ігоря Олеговича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що 18 квітня 2018 року поліцейським УПП в Запорізької області сержантом поліції Моісєєнко Ігорем Олеговичем відносно неї винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАА № 366711.

Відповідно до винесеної постанови вона визнана винною у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Як зазначено в постанові, вона користувалася під час руху ТЗ засобами зв'язку, - необладнаними тех. пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, тримаючи його в руці, чим порушила п. 2.9 ПДР.

Позивачу поставлено в обов'язок сплатити грошовий штраф у розмірі 425 грн.

На її думку постанова є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Так 18 квітня 2018 року близько 16:00 години вона прямувала по пр. Соборний 214, у м. Запоріжжя на автомобілі VOLKSWAGEN GOLF, .н.з. НОМЕР_1. Вона зупинилася на парковочному місці, вимкнула двигун. Через декілька хвилин під'їхав поліцейський автомобіль, з нього вийшов поліцейський, сержант поліції 2 батальйону 3 роти Моїсєєнко І.О. та звернувся до неї за прізвищем та ім'ям по-батькові, що само по собі її дуже здивувало, та почав вимагати пред'явити документи. Вона попрохала поліцейського пояснити, чому до неї підходять працівники поліції з вимогою надати документи. Поліцейський відповів, що нібито вона рухалася в недозволеному напрямку, чим порушила ПДР та на його вимогу була зупинена. Вона заперечила, та зазначила, що автомобіль патрульної поліції під'їхав до її машини, яка взагалі не рухається, а стоїть на парковці, а її зупинка здійснена за її власним бажанням, тож про яке порушення ПДР може йти мова. На дані ствердження поліцейський не зреагував та наказав надати документи водія. Вона твердо вказала поліцейському, що його дії незаконні, але надала всі необхідні документи.

Після перевірки всіх документів, які вона надала відповідно до вимог п. 2.1 .г, їй необхідно було терміново попрямувати по справах, а саме, купувати ліки для її собаки, яка потребувала невідкладної ветеринарної допомоги, про що вона сповістила поліцейського. Проте поліцейський у грубій формі зазначив, що собака не людина, та почекає! Потім поліцейський почав стверджувати, що вона знаходиться у нетверезому стані, на що вона відповіла, що взагалі не вживає спиртного. Такі припирання з нею тривали десь 10 хвилин, після чого, без будь якого повідомлення її про складання Постанови, поліцейський повернув їй документи та пішов.

21 червня 2018 року вона отримала поштовим зв'язком Вимогу державного виконавця Олександрійського ВДВС міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізької області О.М. Куліченко, якою її було зобов'язання з'явитись до відділу ВДВС. З'явившись 21 червня 2018 року на вимогу державного виконавця їй було вручено Постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.06.2018 року, з якої вона дізналася, що відносне неї складено відповідачем Постанову та, що її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Необхідно також зазначити, що поштовим зв'язком постанову, як це передбачено ст. 285 КУпАП, вона не отримувала. Доказів надіслання на її адресу в матеріалах виконавчого провадження не міститься. Навіть у самій постанові, у графі "копію постанови надіслано рекомендованим листом за вих. номером від " " 20 року", яка заповнюється у разі надіслання постанови по пошті, нічого не зазначено.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Вважає причини пропуску строку на оскарження спірної постанови поважними, а 10-денний строк на оскарження постанови повинен бути вичислюватись з дати, коли їй було вручено таку постанову, а саме з 22 червня по 01 липня 2018 року.

На її думку відповідачем було складено незаконну постанову, факти, які викладені в ній, не відповідають дійсності.

Зазначає, що відповідач при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували її вину у скоєні правопорушення.

Також при винесенні постанови відповідачем не ознайомлено її з правами передбаченими ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням, та тільки даний факт вже може бути підставою для скасування постанови. Вона не підписувала постанову, не змогла надати необхідні пояснення.

На підставі вищевикладеного просить суд скасувати постанову Серія ЕАА № 366711 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наполягала на задоволенні позову, просила суд задовольнити її вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідач поліцейський 2 батальйону 3 роти УПП в Запорізькій області сержант поліції Моісєєнко Ігор Олегович у судові засідання, які були призначені на 10.10.2018 р. та 21.11.2018 р. не з*явилася. Судові повістки на вказані дати УПП в м. Запоріжжі отримало, що підтверджується відміткою на поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без її участі.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, вивчивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законодавством встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 КАС України передбачено, що місцевим судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 2 статті 74 КАС України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.-ч. 2,5 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Позивачем ОСОБА_1 в обґрунтування вимог надано суду копію оскаржуваної постанови серії ЕАА № 366711 від 18.04.2018 р., згідно з якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за порушення п. 2.9 ПДР України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення перевіряє законність та обґрунтованість постанови та може прийняти одне із рішення як скасування постанови.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, належно повідомлений відповідач до суду не з*явився будь-яких заперечень суду не надав.

Позивачка в свою чергу зазначила, що 18.04.2018 року об 16 год. 13 хв. керуючи автомобілем біля будинку № 214 по проспекту Соборному в м. Запоріжжя вона за допомогою засобів зв'язку ні з ким не спілкувалася та додала, що в її транспортному засобі можливо спілкуватися по телефону за допомогою блютузу, яким обладнаний її автомобіль, тобто не тримаючи телефон у руці.

За таких обставин та враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, так як факт порушення Правил дорожнього руху України не є доведеним поліцейським 2 батальйону 3 роти УПП в Запорізькій області сержантом поліції Моісєєнко Ігором Олеговичем, а надані суду пояснення позивача та докази, свідчать, що позивач ОСОБА_1 18.04.2018 року об 16 год. 13 хв. керуючи автомобілем біля будинку № 214 по проспекту Соборному в м. Запоріжжя під час руху транспортним засобом не користувалася засобами зв'язку тримаючи його у руці, а та тим самим не порушувала п. 2.9 ПДР України. Отже в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Також суд приходить до висновку, що клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови серії ЕАА № 366711 від 18.04.2018 р. винесеної поліцейським 2 батальйону 3 роти УПП в Запорізькій області сержантом поліції Моісєєнко І.О. про накладення адміністративного стягнення необхідно задовольнити, оскільки строк пропущений з поважних причин.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 2 батальйону 3 роти УПП в Запорізькій області сержанта поліції Моісєєнка Ігоря Олеговича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії ЕАА № 366711 від 18.04.2018 р. винесеної поліцейським 2 батальйону 3 роти УПП в Запорізькій області сержантом поліції Моісєєнко І.О. про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати постанову серії ЕАА № 366711 від 18.04.2018 р. поліцейського 2 батальйону 3 роти УПП в Запорізькій області сержанта поліції Моісєєнка І.О., щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.В. Антоненко