Справа № 804/4039/18
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2018 року Справа № 804/4039/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Букіна Л.Є.,
за участю: секретаря судового засідання Бутенко П.В.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання незаконними і скасування наказів, поновлення на посаді та зобовязання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про:
- визнання незаконним та скасування наказу від 29.03.2018 року № 1492 у частині притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 ОСОБА_4 відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_3;
- визнання незаконним та скасування наказу від 05.05.2018 року № 2085 у частині притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 ОСОБА_4 відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_3;
- поновлення позивача на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 ОСОБА_4 відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області з 05.05.2018 року;
- зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення за час відсторонення зі служби по день поновлення на раніше займаній посаді у розмірі у відповідності до займаної посади з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що наказом Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області від 05.05.2018 року № 2085 його незаконно звільнено з посади начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 ОСОБА_4 відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області. Підставою для застосування такого виду дисциплінарного стягнення слугувала позиція відповідача щодо наявності попереднього накладеного чинного дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність. Позивач вважає, що у відповідача не було правових підстав для застосування до нього такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з посади, оскільки на час прийняття відповідачем вищевказаного наказу у нього не було жодних діючих дисциплінарних стягнень. Також зазначив, що у порушення норм діючого законодавства не був обізнаний про початок проведення службових розслідувань, що у свою чергу позбавило його права надати обґрунтовані пояснення, які б спростовували наявність в діях дисциплінарного проступку. Крім того зауважив, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності відбулось з порушенням строків, визначених статтею 16 Дисциплінарного статуту ОВС.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі.
ОСОБА_5 відповідача на адресу суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області №1492 з огляду на пропущення позивачем місячного строку звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено з огляду на відсутність доказів, які підтверджували б факт ознайомлення позивача з наказом Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області №1492 саме 06.04.2018 року.
ОСОБА_5 відповідача на адресу суду також надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі, оскільки оскаржені накази прийняті ним на підставі обєктивно проведених службових розслідувань, у ході яких підтверджено допущення ОСОБА_3 порушень службової дисципліни, що виразилось у безпричинному відлученні відповідального по територіальному підрозділу поліції з місця несення служби та внесенні недостовірних відомостей про отримання гільз за особистим підписом без перерахунку наявності гільз під час навчально-тренувальних і залікових стрільб у роздавально-здавальних відомостей ф4, не вжиття належних заходів щодо обліку, зберігання та недопущення втрат гільз від використання боєприпасів, у звязку з чим, застосовуючи до позивача дисциплінарні стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність та звільнення з посади відповідно, відповідач вважає, що діяв у спосіб, що передбачений законодавством України. Також посилався на необґрунтованість доводів позивача в частині недотримання ним вимог ст. 16 Дисциплінарного статуту ОВС, оскільки накладення на ОСОБА_3 вищевказаних дисциплінарних стягнень відбулось не пізніше одного місяця з дня закінчення службових розслідувань.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року викликано ОСОБА_6 - т.в.о начальника ОСОБА_4 відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області у судове засідання у якості свідка для дачі показань у справі № 804/4039/18 про відомі йому обставини.
У судовому засіданні представники учасників справи підтримали свої правові позиції і надали суду пояснення аналогічні тим, що викладені у заявах по суті.
Заслухавши пояснення представників сторін і свідка, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено і не заперечується учасниками справи, що на момент виникнення спірних правовідносин ОСОБА_3 проходив службу в органах Національної поліції України на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 ОСОБА_4 відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області у званні майор поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області від 29.03.2018 року № 1492 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ОСОБА_4 Новомосковського ВП ГУНП» на ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність.
Підставою для прийняття вказаного наказу слугував висновок службового розслідування від 20.03.2018 року за фактом виявлених недоліків під час перевірки організації діяльності ОСОБА_4 Новомосковського ВП мобільною групою УПД ГУНП, у ході проведення якого встановлено порушення ОСОБА_3 службової дисципліни, що виразилось у безпричинному відлученні відповідального по територіальному підрозділу поліції з місця несення служби.
Судом також встановлено, що наказом відповідача від 30.03.2018 року № 1481 призначено службове розслідування за фактом виявлення розбіжності між кількістю виданих патронів калібру 5,6 мм. та кількістю гільз до них, зданих після завершення учбових стрільб.
30.04.2018 року начальник Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області затвердив висновок службового розслідування, згідно з яким встановлено, що після проведення учбових та залікових стрільб з пістолета Марголіна, виконання вправ №№ 9, 10, КС 2016 та підготовки звіту за 1-й квартал 2018 року виявлено розбіжності між кількістю виданих патронів калібру 5,6 мм. та кількістю гільз до них, зданих після завершення учбових стрільб у ОСОБА_4 Новомосковського ВП ГУНП (за проведені у лютому, березні 2018 року стрільби витрачено 518 патронів калібру 5,6 мм., а кількість гільз підготовлених до здачі у відділ озброєння склала всього 16 штук) та підтверджено факт добровільного перебування майора поліції ОСОБА_3 на навчально-тренувальних і залікових стрільбах у ОСОБА_4 під час знаходження у відпустці та внесення ним особисто до роздавально-здавальних відомостях ф.4 (обліку боєприпасів), які є бланком суворої звітності інформації про отримання гільз, без їх перерахунку, а також не вжиття належних заходів щодо обліку, зберігання та недопущення втрати гільз використання боєприпасів, що призвело до їх втрати.
На підставі вказаного висновку службового розслідування, відповідачем прийнято наказ від 05.05.2018 року № 2085 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ОСОБА_4 Новомосковського ВП ГУНП», яким за порушення службової дисципліни, недотримання вимог ст.7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.1 ч.І ст. 18. Закону України «Про Національну поліцію», п.1.4 Розділу 1, п. 4.5., 4.9. Розділу 4 Настанови по службі озброєння в органах внутрішніх справ та вищих навчальних закладах МВС України» та п. 2 наказу ОСОБА_4 Новомосковського ВП ГУНП від 19.03.2017 року № 29, ураховуючи наявне дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність, ОСОБА_3 притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади.
Вважаючи вказані накази незаконними, позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору суд виходить з того, що відповідно до статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до пункту 4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Пунктом 9 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 23.12.2015 №901-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».
Оскільки на момент виникнення та реалізації спірних відносин Закон України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» не набрав чинності, при вирішенні питання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності слід керуватися саме приписами Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».
Так, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.
За визначенням, наведеним у статті 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
У силу положень статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
А відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.
Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначено статтею 14 Дисциплінарного статуту, відповідно до частини першої якої з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.
Відповідно до пункту 2.1 Інструкції №230, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.
Згідно з пунктом 3.2 Інструкції №230, службове розслідування проводиться посадовою особою, якій воно доручено, чи декількома особами у складі комісії, одна з яких за необхідності призначається головою цієї комісії.
Підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 Інструкції №230 передбачено, що виконавець (голова, члени комісії) з метою забезпечення повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, має право, у тому числі: викликати осіб РНС, стосовно яких проводиться службове розслідування, а також інших працівників ОВС, інших осіб (за їх згодою), які обізнані або мають відношення до обставин, що стали підставою для призначення службового розслідування, й одержувати від них письмове пояснення, форма якого наведена в додатку до цієї Інструкції, або усні пояснення, а також документи, які стосуються службового розслідування; проводити одночасні опитування осіб, у поясненнях яких про обставини порушення є суттєві розбіжності. Одночасне опитування проводиться за згодою опитуваних осіб, про його проведення складається довідка; ознайомлюватися і вивчати в установленому порядку відповідні документи, що мають відношення до службового розслідування, у разі потреби - знімати з них копії і приєднувати до матеріалів службового розслідування.
Підпунктом 6.2.2 пункту 6.2 Інструкції №230 встановлено, що виконавець (голова, члени комісії), який (які) проводив(ли) службове розслідування, є відповідальним(и) за повноту, усебічність і об'єктивність висновку службового розслідування та не повинен(ні) допускати розголошення інформації, яка стосується службового розслідування.
Таким чином, притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності здійснюється на підставі відомостей про вчинений ним дисциплінарний проступок, обставини якого відображаються у висновку службового розслідування, що повинен відповідати вимогам щодо повноти, усебічності та об'єктивності.
Як вже встановлено судом, оскаржений позивачем наказ від 29.03.2018 № 1492 року був прийнятий відповідачем внаслідок проведеного службового розслідування за фактом виявлених недоліків під час перевірки організації діяльності ОСОБА_4 Новомосковського ВП мобільною групою УПД ГУНП, результати якого відображені у висновку, затвердженому 20.03.2018 року начальником ГУНП в Дніпропетровській області.
Відповідно до Інструкції № 440, до чергової служби відносяться чергові частини територіальних підрозділів ГУНП, старші інспектори-чергові (інспектори-чергові) та помічники чергових секторів реагування патрульної поліції територіальних підрозділів ГУНП, які забезпечують безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Оперативним черговим є старший інспектор-черговий (інспектор-черговий) чергової частини (сектору реагування патрульної поліції) територіального підрозділу ГУНП.
Для ефективності здійснення цілодобового контролю за забезпеченням захисту прав громадян, правопорядку та протидії злочинності, подальшого вдосконалення управлінської діяльності в територіальних підрозділах поліції призначається відповідальний. Відповідальний по територіальному підрозділу поліції заступає на добове чергування в єдиному однострої з табельною вогнепальною зброєю (п. 5 розділу 4 Інструкції № 440).
Відповідно до п. 6 розділу 4 Інструкції № 440, відповідальний по територіальному підрозділу поліції зобов'язаний, у тому числі: перебувати у службовому кабінеті за місцем розташування територіального підрозділу поліції, постійно бути на зв'язку з черговою службою, відлучатися лише для вживання їжі, виїзду на місця події або перевірки організації несення служби нарядами.
Тобто, особа, яка заступає на добове чергування в якості відповідального по територіальному підрозділу повинна постійно перебувати у службовому кабінеті за місцем розташування територіального підрозділу поліції за винятком виїзду на місця події, перевірки організації несення служби нарядами та для вживання їжі.
З матеріалів службового розслідування, призначеного наказом відповідача від 06.02.2018 року № 556 (продовженого за згодою начальника ГУНП в Дніпропетровській області до 20.03.2018 року) вбачається, що 25.01.2018 року мобільною групою управління превентивної діяльності ГУНП здійснено перевірку організації діяльності ОСОБА_4 Новомосковського ВП ГУНП у формі ввідного учбового повідомлення (о 19:30) про крики невідомої жінки про допомогу поблизу буд. № 9 по вул. Молодіжній в с. Гречане. Не дочекавшись поліцейських ОСОБА_4 на місці ввідного учбового повідомлення, мобільна група прибула до самого ОСОБА_4 (о 21:03) та встановила, що відповідальний від керівництва по ОСОБА_4 майор поліції ОСОБА_3 здав табельну вогнепальну зброю до камери зберігання зброї чергової служби та покинув місце несення служби на службовому автомобілі Мітсубісі разом із нарядом. При цьому, на місце виклику він так і не прибув.
Вказані обставини знайшли своє підтвердження у поясненнях позивача, наданих ним 12.02.2018 року, в яких останній пояснив причини такого проступку (відлучався до дому, щоб забрати деякі документи для подальшого звітування до ОСОБА_7) та просив, зокрема: мова оригіналу «надати час для реабілітації». Фактично, вказаними поясненнями позивач визнав свою вину у вчиненому проступку, у звязку з чим суд відхиляє доводи останнього про відсутність у його діях складу дисциплінарного правопорушення та неможливості надати відповідні обґрунтовані пояснення з цього приводу.
У судовому засіданні представник позивача пояснив, що ОСОБА_3 відлучався до дому для прийому їжі. Проте, допитаний в якості свідка т.в.о. начальника ОСОБА_4 Новомосковського ВП ГУНП ОСОБА_6 спростував вказані обставини та пояснив, що йому дзвонив позивач під час перевірки та повідомив, що знаходиться не на роботі, а вдома. Однак, він особисто йому не давав дозвіл відлучитися від мясця несення служби як і не давав дозволу для можливості зберігання таких документів для подальшого звітування до ОСОБА_7 поза межами відділку.
Стосовно посилань позивача про порушення відповідачем строків притягнення його до дисциплінарної відповідальності суд зазначає таке.
Строки накладення дисциплінарних стягнень визначені статтею 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, відповідно до частини 2 якої, у разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.
А відтак, враховуючи те, що висновок службового розслідування затверджений начальником ГУНП 20.03.2018 року, а оскаржений наказ прийнятий 29.03.2018 року, тобто не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, суд дійшов висновку, що приймаючи такий наказ, відповідач порушень вимог статті 16 Дисциплінарного статуту ОВС не допустив.
Аналогічні доводи позивача лягли також в основу доказової бази у частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності на підставі наказу від 05.05.2018 року № 2085.
Як вже встановлено судом, підставою для прийняття вказаного наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 ОСОБА_4 відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області став висновок службового розслідування від 30.04.2018, за фактом виявлення розбіжності між кількістю виданих патронів калібру 5,6 мм. та кількість гільз до них зданих після завершення учбових стрільб у ОСОБА_4 Новомосковського ВП ГУНП, яким встановлено, що ОСОБА_3 допущено порушення службової дисципліни яке виразилось у недотриманні ним вимог статей 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.1 ч. І ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» п. 1.4 розділу 1, п. 4.5, 4,9 розділу 4 Настанови по службі озброєння в органах внутрішніх справ та вищих навчальних закладах МВС України, затвердженої наказом МВС від 15.04.1995 №233 та п. 2 наказу ОСОБА_4 Новомосковського ВП ГУНП від 19.03.2017 №29, що виразилось у внесенні недостовірних відомостей про отримання гільз за особистим підписом без перерахунку наявності гільз під час навчально-тренувальних і залікових стрільб у роздавально-здавальних відомостях Ф.4, не вжитті належних заходів щодо обліку, зберігання та недопущення втрати гільз від використаних боєприпасів, що у свою чергу призвело до їх втрати.
Відповідно до наказу МВС України від 15.04.1995 року № 233 «Про настання по службі озброєння в органах внутрішніх справ та вищих навчальних закладах МВС України» затверджено Настанову по службі озброєння в органах внутрішніх справ та вищих навчальних закладах МВС України, відповідно до якої, робота з обліку і зберігання табельного, вилученого, добровільно зданого і знайденого озброєння і боєприпасів в підрозділі з чисельністю особового складу понад 150 чоловік покладається на штатного працівника, а в підрозділах з чисельністю менше 150 чоловік наказом його керівника на працівника з числа старшого і середнього начальницького складу, спроможного забезпечити надійне збереження і облік озброєння і боєприпасів.
Відповідальність за організацію обліку, зберігання і забезпечення надійного збереження озброєння і боєприпасів несуть керівники підрозділів МВС, ГУМВС, УМВС.
На стрільбищі (в тирі) не допускається втрати бойових патронів (гільз). У кожному випадку при супутні цим втратам обставини і вжиті заходи розшуку керівник стрільб зобовязаний доповісти рапортом начальнику (командиру) підрозділу. За фактами незнайдених боєприпасів проводиться службове розслідування і за його результатами керівництвом МВС, ГУМВС, УМВС приймається відповідні рішення.
З матеріалів справи вбачається та показаннями свідка підтверджується, що 27.03.2018 року до керівництва ГУНП від т.в.о. начальника ОСОБА_4 Новомосковського ВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_6 надійшла інформація про те, що після проведення учбових та залікових стрільб та підготовки звіту за 1-й квартал 2018 року, для здачі до ВО ОСОБА_8, йому надано на підпис документи в яких виявлено розбіжності між кількістю виданих патронів калібру 5,6 мм. та кількістю гільз зданих після завершення учбових стрільб. Відповідно до роздавальних відомостей, затверджених керівниками стрільб, гільзи зібрані в повному обсязі, про що свідчить підпис майора поліції ОСОБА_3 у відповідній графі.
Відповідно до наказу від 19.03.2017 року № 29 позивач є відповідальним за озброєння в ОСОБА_4 Відповідно до пункту 2 наказу від 20.03.2018 року № 29 «Про організацію залікових стрільб з поліцейськими ОСОБА_4 НПВ ГУНП» відповідальному за озброєння ОСОБА_4 Новомосковського ВП (майор поліції ОСОБА_3О.) забезпечити проведення стрільб необхідною кількістю набоїв 5,6 мм. до пістолета Марголіна.
28.03.2018 відповідальному за озброєння - ОСОБА_3 прибулому для здачі звіту про використані боєприпаси на учбову практику за 1-й квартал 2018 року, вказано на невідповідність вимогам Настанови по службі озброєння в органах внутрішніх справ та вищих навчальних закладах МВС України у частині складених відомостей та порушення встановленого порядку обліку та здачі гільз від використаних боєприпасів.
У своїх пояснення ОСОБА_3 пояснив, що відомість про витрату боєприпасів на учбову практику ОСОБА_4 за 1- й квартал 2018 року готував він особисто, проте за роздачу боєприпасів підписувалась інспектор СКЗ Новомосковського ВП ГУНП майор поліції ОСОБА_9 та керівника стрільб майор поліції ОСОБА_10 і капітан поліції ОСОБА_5, однак свій підпис у самій роздавально-здавальній відомості він ставив щоб упевнитись в правильності та наявності боєприпасів, перерахуванні кількості гільз.
Опитаний у ході службового розслідування майор поліції ОСОБА_10 пояснив, що відповідно до наказів ОСОБА_4 від В 12.02.2018 №22 та 19.02.2018 №23 він був призначений керівником стрільб, після стрільб майор поліції ОСОБА_3 за своєю ініціативою збирав гільзи. По закінченню стрільб усі присутні працівники ставили підписи у відомостях. Аналогічні пояснення надані інспектором СКЗ Новомосковського ВП ГУНП майор поліції ОСОБА_9 та начальником СРПП №1 ОСОБА_4 капітаном поліції ОСОБА_5 Крім того під час службового розслідування опитано 22 поліцейських ОСОБА_4 які, підтвердили пояснення ОСОБА_10, ОСОБА_9 та ОСОБА_5
Отже, зазначеними обставинами справи підтверджується, факт добровільного перебування майора поліції ОСОБА_3, на навчально-тренувальних і залікових стрільбах у ОСОБА_4 під час знаходження у відпустці та внесення ним особисто до роздавально-здавальних відомостях Ф.4, які є бланком суворої звітності інформації про отримання гільз, без їх перерахунку, а також не вжиття належних заходів щодо обліку, зберігання та недопущення втрати гільз від використаних боєприпасів, що призвело до їх втрати. При цьому, вчинення позивачем вказаних дій у період відпустки не є помякшуючими обставинами та жодним чином не виправдовують його поступок.
За таких обставин, під час судового розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи відповідача щодо порушення позивачем службової дисципліни, яке виразилось у недотриманні ним статей 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.1 ч. І ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» п. 1.4 розділу 1, п. 4.5, 4,9 розділу 4 Настанови по службі озброєння в органах внутрішніх справ та вищих навчальних закладах МВС України, затвердженої наказом МВС від 15.04.1995 №233 та п. 2 наказу ОСОБА_4 Новомосковського ВП ГУНП від 19.03.2017 №29.
Щодо доводів позивача, стосовно можливості застосування відповідачем менш суворих видів дисциплінарного стягнення суд зазначає про таке.
В силу положень частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім'я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки».
Аналіз тексту Присяги поліцейського є підставою для висновку, що в основу поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Працівник поліції покладає на себе не тільки певні службові зобов'язання, але й моральну відповідальність за їх невиконання.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179, під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов'язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Отже, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що повязано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.
У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.
Відповідно до ч. 12 ст. 14 Дисциплінарного статуту ОВС, у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.
Суд звертає увагу, що вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання офіцера поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
При цьому, вирішення питання щодо виду застосованого дисциплінарного стягнення є переважним правом керівника, який наділений правом накладання дисциплінарних стягнень.
За таких обставин, беручи до уваги встановлені у ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку, що при звільненні позивача з займаної посади відповідачем враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, шкоду заподіяну авторитету поліції, відношення позивача до вчиненого, а також наявність у позивача діючого дисциплінарного стягнення, зв'язку із чим, приймаючи оскаржений наказ, відповідачем діяв у межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.
Зважаючи на правомірність оскаржених наказів, підстав для поновлення позивача на раніше займаній посаді та стягнення на його користь грошового забезпечення не вбачається.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.
Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складений 05.11.2018 року.

Суддя ОСОБА_11