Справа № 821/512/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/512/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

16 березня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області в якому просила зобов'язати Херсонське об'єднане управління ПФУ Херсонської області нарахувати та виплатити пенсію за віком, за період з 01.02.2015 року по 01.08.2017 року, враховуючи індекс інфляції.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконною відмовою відповідача у виплаті пенсії за віком, за період перебування позивачки на тимчасово непідконтрольній Україні території з 01.02.2015 року по 01.08.2017 року .

Відповідач заперечував проти позову, просив в задоволенні позовних вимог відмовити зазначаючи, що вони суперечать нормам чинного законодавства. Позивач не перебував на обліку ГУ ПФУ в Херсонській області до 01.08.2017 року. Позивачем був пропущений строк звернення до суду. Крім того, заяви ОСОБА_2 стосовно виплати недоотриманої пенсії за період з 01.02.2015 року по 01.08.2017 року до управління ПФУ не надходило, а отже підстав звернення до суду немає.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року замінено первинного відповідача Херсонське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області належним відповідачем - Головним управлінням ПФУ в Херсонській області.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано Головне управління ПФУ в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію за період з 01.02.2015 року по 31.07.2017 рік.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що пенсійну справу позивача, як особи переміщеної з тимчасово окупованої території України ГУ ПФУ в Херсонській області прийняло на облік з 01.08.2017 року. Судом першої інстанції не враховані доводи відповідача, що до цього ОСОБА_2 отримувала пенсію в управлінні ПФУ м. Лисичанська Луганської області, яке і зупинило їй виплату пенсії. Крім того, позивачем пропущений строк звернення до суду для захисту своїх прав. Заяви ОСОБА_2 стосовно виплати недоотриманої пенсії за період з 01.02.2015 року по 01.08.2017 року до управління ПФУ не надходило, а отже підстав звернення до суду немає.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв'язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_2, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1., паспорт НОМЕР_1 виданий 14.09.1995р. Шахтарським РВ УМВС України у Донецькій області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2. (а.с. 8)

На основі заяви про запит пенсійної справи управлінням ПФУ м. Шахтарськ Донецької області у грудні 2014 року передано пенсійну справу ОСОБА_2 до управління ПФУ в м. Лисичанськ Луганської області (а.с. 51-52).

Розпорядженням управління ПФУ в м. Лисичанську Луганської області виплату пенсії ОСОБА_2 припинено у зв'язку з виїздом. Остання пенсія виплачена 31.01.2015 року. (а.с. 75 на звороті).

28 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Об'єднаного управління ПФУ Херсонської області:

- з заявою про запит пенсійної справи;

- з заявою про поновлення виплати пенсії, як внутрішньо переміщеній особі на комісії відповідно до постанови Кабміну України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 року №365 (а.с. 64).

28 серпня 2017 року ОСОБА_2, фактичне місцем проживання (перебування): АДРЕСА_1 - взято на облік, як внутрішньо переміщену особу відповідно до довідки №26 управління соціального захисту населення Суворовської районної у місті Херсоні ради № від 28.08.2017 (а.с. 66).

21 вересня 2017 року комісією управління соціального захисту населення Суворовської районної у місті Херсоні ради прийнято рішення у призначенні ОСОБА_2 соціальної виплати внутрішньо переміщеної особи з 01 серпня 2017 року відповідно витягу з протоколу №17 від 21.09.2017 року (а.с. 65 на звороті).

29 січня 2018 року Херсонське об'єднане управління ПФУ Херсонської області листом з вих. №3/с-1 повідомлено позивача, що він отримає пенсію за віком та перебуває на обліку, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Крім того комісією управління соціального захисту населення Суворовської районної у місті Херсоні ради 18.01.2018 року прийнято рішення про відмову у призначенні їй соціальної виплати внутрішньо переміщеної особі з лютого 2015 року (а.с. 12).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позбавлення права позивача на пенсійні виплати із незалежних від його волі обставин є порушенням його прав. Крім того, відмова у нарахуванні та виплаті пенсії позивачу з підстав не передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV свідчить про неправомірність дій відповідача.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 1, 4 Закону України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року №1706-VІІ внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Це визначення має описовий характер та охоплює три види конституційно-правового статусу людини (громадянин України, іноземець та особа без громадянства). З огляду на визначення, внутрішньо переміщена особа - це особа, яка:

- перебуває на території України на законних підставах;

- має право на постійне проживання в Україні;

- була змушена залишити або покинути своє місце проживання в результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Отже, спеціальний статус внутрішньо переміщеної особи не збігається та не може підміняти собою жоден із закріплених у Конституції України конституційно-правових статусів особи, та не є окремим конституційно-правовим статусом особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України ч. 1 ст. 46 Конституції України.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Слід звернути увагу на те, що у преамбулі до Закону № 1058-IV зазначено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно до ст. 5 цього Закону № 1058-IV дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону № 1058-IV, за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Необхідними умовами застосування наведеної норми адміністративними судами є: 1) факт нарахування сум пенсій за минулий час, що підтверджується відповідними доказами; 2) доведеність вини пенсійного органу - наявність протиправних дій або протиправної бездіяльності, наслідками яких є невиплата сум пенсій.

Відповідно доводів апелянта підтверджених матеріалами справи, ОСОБА_2 стала на облік ГУ ПФУ в Херсонській області з 01.08.2017 року. Їй нараховані наступні розміри пенсії: з 01.08.2017 по 30.09.2017 - 1529,24 грн; з 01.10.2017 по 30.11.2017 року - 1724,37 грн; з 01.12.2017 по 31.12.2017 - 1724,37; з 01.01.2018 року - довічно 1761,27 грн. (а.с. 69-70)

Відповідно до розпорядження Кабміну України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07.11.2014 року № 1085-р м. Лисичанськ Луганської області не входить до переліку

населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно даних ЄДРПОУ управління ПФУ в м. Лисичанську Луганської області не перебуває в процесі припинення та здійснює свою діяльність (а.с. 143).

Судова колегія погоджується з доводами апелянта, що ОСОБА_2 до 01.08.2018 року перебувала на обліку в управлінні ПФУ м. Лисичанська Луганської області. Це підтверджується розпорядженням №6849 від 18.12.2014 року про проведення розрахунку пенсії та її виплату з 01.08.2014 в сумі 1080,97 (а.с. 51). Крім того, на запит №104 від 30.08.2017 року Херсонського об'єднаного управління ПФУ Херсонської області направлено атестат НОМЕР_2 на гр.ОСОБА_2. чим підтверджено виплату пенсії управлінням ПФУ в м. Лисичанську Луганської області по 31.01.2015 року в сумі 1080,97 грн. та вказані базові місяці індивідуальної індексації: з 01.09.2015 року, 01.05.2016 року, 01.12.2016 року, 01.05.2017 року. (а.с. 57)

Факт вини ГУ ПФУ в Херсонській області стосовно невиплати ОСОБА_2 пенсії за віком відсутній, оскільки воно не здійснювало протиправних дій та не допускало протиправної бездіяльності по відношенню до позивача в період з 01.02.2015 по 31.07.2017 року, так як остання не перебувала на її обліку. Відтак, у відповідача відсутній обов'язок здійснити нарахування та виплату пенсію позивачу за період з 01.02.2015 по 31.07.2017 року.

Судова колегія роз'яснює позивачу її право на звернення з вимогами про незаконне припинення їй виплати пенсії з лютого 2015 року та зобов'язання нарахувати та виплатити пенсію з 01.02.2015 року по 01.08.2017 року до управління ПФУ у м.Лисичанську.

Суд першої інстанції надав невірну правову оцінку обставинам справи, не врахував наведені норми матеріального права, в зв'язку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 в повному обсязі.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 30 березня 2018 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.308,311,315,317,321,322,325,328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року - скасувати та ухвалити постанову про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 12 грудня 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко