Справа № 810/1713/17
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1713/17 Суддя (судді) першої інстанції: Брагіна О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Епель О.В.,

Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну заступника керівника Фастівської місцевої прокуратури Київської області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2018 року по справі за адміністративним позовом виконуючого обов'язки керівника Фастівської місцевої прокуратури Київської області до Бородянської селищної ради Київської області, треті особи: Національне агентство з питань запобігання корупції, ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач, в.о. керівника Фастівської місцевої прокуратури Київської області, звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Бородянської селищної ради Київської області № 257/01-11-VII «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,0700 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 на території Бородянської селищної ради ОСОБА_4».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року позовну заяву залишено без руху у зв'язку невідповідністю вимогам ст. 106 КАСУ (в редакції до 15.12.2017 р.), зокрема, зміст позовних вимог не конкретизований в частині дати оскаржуваного рішення, що унеможливлює суд встановити обставини, чи поданий позов в межах строків звернення до суду, встановлених законом; не зазначено адреси електронної пошти відповідача; відсутні й засоби зв'язку та адреси електронної пошти третіх осіб; не надано доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів. Крім того, відсутній оригінал платіжного доручення № 864 від 24.04.2017 р. про сплату 1600, 00 грн. судового збору, оскільки ухвалою суду від 16.05.2017 р. позовну заяву разом із усіма доданими до неї матеріалами, в тому числі і оригінал вказаного платіжного доручення, було повернуто позивачу, і, під час апеляційного та касаційного розгляду та після їх завершення, такі документи повторно суду не подавалися.

Вказаною ухвалою про залишення позовної заяви без руху визначено спосіб усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду першої інстанції: письмового обґрунтування підстав для звернення до суду (обґрунтування змісту державного інтересу та неможливості здійснювати самостійно повноваження іншим органом у спірних правовідносинах); доказів попереднього повідомлення прокурором відповідного суб'єкта владних повноважень, до звернення до суду, щодо його представництва в суді із заявленими вимогами; оригіналу адміністративного позову від 11.05.2018 р. № 1843/вих.-17 з усіма доданими до нього матеріалами; належним чином оформленої позовної заяви, яка відповідає вимогам КАСУ в редакції, чинній на день звернення з даним позовом, зокрема, але не виключно, із конкретизацією змісту позовних вимог в частині дати оскаржуваного рішення; зазначенням адреси електронної пошти відповідача; засобів зв'язку та адреси електронної пошти третіх осіб; доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів, з урахуванням висновків суду та усунутих недоліків; у разі пропуску строку звернення до суду - обґрунтованого клопотання про його поновлення із зазначенням причин поважності такого пропуску, підтверджені відповідними письмовими доказами; оригіналу платіжного доручення № 864 від 24.04.2017 р. про сплату 1600, 00 грн. судового збору; оригіналів документів на підтвердження повноважень керівника Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_5, дійсних як станом на день звернення з даним позовом, так і станом на день подання таких документів до суду в порядку усунення недоліків позовної заяви.

В подальшому, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2018 року позовну заяву повернуто позивачу у зв'язку із невиконанням вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.311 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом України від 03.10.2017 р. № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», КАСУ викладено в новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 р.

Відповідно до пп. 12 п. 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАСУ, установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, зокрема, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, відповідно до частини 1,2 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на час звернення до суду з адміністративним позовом) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Так, відповідно до вимог ч.1, 3 ст. 106 КАС України (в редакції на час звернення до суду з адміністративним позовом) у позовній заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява;

2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі;

4) зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо;

6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

До позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. Суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги в силу положень ст. 187 КАС України є процесуальним обов'язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Так, на виконання ухвали Київського окружного адміністративного суду від 21.05.2018 року прокурором направлено оригінал адміністративного позову від 11.05.2018 року №1843/вих.-17 з усіма доданими до нього матеріалами.

У вказаній позовній заяві також було конкретизовано зміст позовних вимог в частині дати оскаржуваного рішення а саме, прокурор в позовних вимогах зазначив, що просить визнати протиправним та скасувати рішення одинадцятої сесії Бородянської селищної ради Бородянського району Київської області VII скликання № 257/01-11-VII «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,0700 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 на території Бородянської селищної ради ОСОБА_4» від 30 червня 2016 року.

Також, у позові, який було повторно направлено до Київського окружного адміністративного суду після усунення недоліків, зазначено адреси електронної пошти відповідача, та відомі засоби зв'язку та адреси електронної пошти третіх осіб.

Крім того, в матеріалах позову №1843 від 11.05.2017, який було направлено прокурором до Київського окружного адміністративного суду 04.08.2018 року наявні докази направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копій позовної заяви та доданих до неї документів на момент подачі позову, а саме 11.05.2017 року, а також повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви з урахуванням висновків суду та усунутих недоліків - 04.08.2018 року, а також оригінал платіжного доручення №864 від 24.04.2017 про сплату 1600 грн. судового збору.

Крім того, прокурором для підтвердження надіслання копії позовної заяви відповідачу та третім особам суду були направлені оригінали описів вкладення у цінні листи зі штемпелем оператора поштового зв'язку від 11.05.2017 року. В своїй ухвалі суд зазначає, що вказані документи містять очевидні ознаки підробки (дописи чорнилами різного кольору та іншим почерком із закресленням та виправленням у трьох описах). Такі твердження суду не відповідають дійсності, оскільки, як наголошено позивачем, при відправленні у відділенні поштового зв'язку позовних заяв з додатками відповідачу та третім особам прокурором було допущено арифметичну помилку при підрахунку кількості аркушів вкладення, у зв'язку з чим оператором поштового зв'язку при повторному підрахунку кількості аркушів було усунуто вказану арифметичну помилку та здійснено виправлення, про що оператор поштового зв'язку поставив свій підпис в графі «Перевірив».

Щодо посилання суду першої інстанції на ту обставину, що надані ксерокопії зворотних повідомлень про вручення поштового відправлення направленого відповідачу 11.05.2017 року містять відмітку про вручення відповідачу поштового відправлення 10.05.2017 року, тобто днем, що передує дню відправлення, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що відмітка про отримання була зроблена представником відповідача помилково. Оскільки, як вбачається з самого зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення штемпель відділення поштового зв'язку на ньому проставлений датою 12.05.2017 року.

Крім того, до позову було долучено завірений наказ про призначення ОСОБА_5 на посаду керівника Фастівської місцевої прокуратури від 09.12.2015 та завірену копію про призначення виконувачем обов'язків керівника Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_6, на якого станом на 03.08.2018 року покладено обов'язки керівника місцевої прокуратури.

Щодо посилання суду першої інстанції на порушенням строків позовної давності.

Як зазначає апелянт, підстави для звернення до суду виникли у прокуратури з моменту винесення Бородянським районним судом постанови від 17.03.2017 року у справі №360/267/17, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, та з урахуванням положень ст. 36 КУпАП призначено покарання у виді 5100 (п'ять тисяч сто) гривень штрафу.

При цьому, колегія суддів зауважує, що пропуск строку звернення до суду з позовом, не є підставою для повернення позовної заяви.

Щодо наявності підстав для звернення до суду з позовом, саме, прокурора колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратур» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин.

В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Крім того, відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» потрібно розуміти як «орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади».

Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява, є підставою для порушення справи в суді.

Положеннями частин 4, 5 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Частиною 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 цього Закону нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об'єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» рішення, прийняті внаслідок вчинення корупційного правопорушення, можуть бути скасовані органом або посадовою особою, уповноваженими на прийняття чи скасування відповідних актів та рішень, або визнані незаконними в судовому порядку в тому числі за заявою прокурора.

Частиною 2 статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об'єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування (ч. 1 ст. 37), в тому числі за заявою прокурора.

За таких обставин «суспільним», «публічним» інтересом звернення керівника Фастівської місцевої прокуратури до суду з вимогою про скасування незаконного рішення Бородянської селищної ради є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - винесення незаконних рішень органами місцевого самоврядування, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу. «Суспільний», «публічний» інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів державної влади, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю, захист такого права шляхом скасування незаконного рішення органу місцевого самоврядування.

З даною позовною заявою прокурор звернувся в інтересах держави без визначення органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, тобто набув статусу самостійного позивача, оскільки Бородянська селищна рада Київської області, яка має повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, яка перебуває у комунальній власності допустила порушення вимог закону при її відведенні та є відповідачем у вказаній адміністративній справі, а тому в даному випадку відсутній орган в інтересах якого прокуратура звертається до суду, що не було враховано судом при винесенні ухвали про повернення позовної заяви та безпідставно зазначено в ній про те, що прокурором не подано доказ попереднього повідомлення органу - суб'єкта владних повноважень про звернення замість нього до суду.

При цьому, колегія суддів враховує постанову Верховного Суду від 10 квітня 2018 року в даній справі, у якій, скасовуючи ухвалу Київського окружного адміністративного суду, прийняту 16 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року у справі № 810/1713/17 та направляючи справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, зазначено, що при цьому, суд бере до уваги, що у цьому випадку прокурор є позивачем відповідно до абз. 2 частини 2 статті 60 КАС, згідно з якою прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом на захист інтересів держави самостійно в порядку, визначеному ч. 5 ст. 53 КАС України, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», у зв'язку з відсутністю органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалу прийнято при неповному з'ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Фастівської місцевої прокуратури Київської області - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2018 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Л.В.Губська

Судді: О.В.Епель

А.Г.Степанюк