Справа № 520/8515/18
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 р. № 520/8515/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Мурадли А.І.,

за участю:

представника позивача - Комарова М.С.

представника відповідача - Ткаченко Л.М.

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсервіс-ВБ" до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будсервіс-ВБ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 31.05.2018 року № 0010279, згідно до якого ТОВ «БУДСЕРВІС- ВБ» зобов'язано сплатити додержавного бюджету України 962,55 євро.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 31.05.2018 року № 0010279, згідно до якого ТОВ «БУДСЕРВІС- ВБ» зобов'язано сплатити додержавного бюджету України 962,55 євро є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача у судове засідання прибув, підтримав доводи, викладені у позовній заяві та просив задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання прибув, проти позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що відповідно до направлення від 29 травня 2018 року №029313, виданого начальником Управління Державної служби України з безпеки на транспорті у Харківській області, старшим державним інспектором відділу державного контролю та нагляду за безпекою на водному транспорті Волковим Д.В. та старшим державним інспектором відділу державного контролю та нагляду за безпекою на наземному транспорті Троневич О.А. 31 травня 2018 року на пересувному пункті габаритно-вагового контролю на автодорозі М-03 Київ - Харків - Довжанський 516 км було здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу АС 3251/2 КОБАЛЬТ реєстраційний НОМЕР_2, який належить ТОВ "БУДСЕРВІС-ВБ" на праві власності.

За результатами габаритно-вагового контролю зазначеного транспортного засобу складено Акт № 0010279 від 31.05.2018 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, а також Довідку № 00023279, в яких зафіксовано наступні вагові параметри зазначеного вище автомобіля: нормативно допустима повна маса становить 40 т; фактична повна маса - 35,32 т; нормативно допустиме навантаження на вісь становить 11т, 8т, 8т; фактичне навантаження на осі - 7,155т, 14,065т, 14,100т.

На підставі вищезазначених документів габаритно-вагового контролю, Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області складено Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування про перевищення транспортним засобом нормативних вагових/габаритних параметрів до акту від 31.05.2018 року № 0010279, згідно з яким ТОВ «БУДСЕРВІС-ВБ» нарахована плата за проїзд в сумі 962,55 євро.

Не погоджуючись з вказаним розрахунком позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до абз. 3 п. 1 постанови КМУ № 442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті реорганізовується шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, а також підпорядкувавши службі, що утворюється - Державній службі України з безпеки на транспорті, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті.

Відповідно до п. 1 Положення, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

У відповідності до п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3.

Розпорядженням КМУ № 1378-р від 16.12.2015 «Питання Державної служби з безпеки на транспорті» здійснення функцій і повноважень, покладених на Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекцію), припинено та забезпечено можливість їх виконання Укртрансбезпекою.

З огляду на викладене, Укртрансбезпека під час здійснення своїх повноважень діє як суб'єкт владних повноважень, якому надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов'язкових до виконання.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567), державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 вказано виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється наявність визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки був зупинений транспортний засіб марки АС модель 3251/2 Кобальт реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності позивачу.

За результатами зважування транспортного засобу співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області було встановлено, що навантаження на здвоєну ось складає 28,165 тон при максимально допустимому навантаженні для даного типу транспортного засобу 16 тон.

У зв'язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, було складено Довідку № 0023279 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 31.05.2018 та Акт № 0010279 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 31.05.2018.

На підставі вказаних вище документів фахівцями встановлено, що фактична маса вантажу становить 46,59 тонн, при максимально дозволеній масі для такого типу транспортного засобу - 40 тонн.

Щодо доводів представника позивача відносно відсутньої методики зважування транспортного засобу суд зазначає наступне.

За змістом статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух», статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком №879, яким керувався відповідач.

Наведене узгоджується з подальшим нормативним регулюванням спірних правовідносин, а саме скасування п.19 Порядку №879 Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №671 без визначення необхідності застосування затвердженою Мінекономрозвитку або іншою методикою.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 02.08.2018 року по справі № 820/1420/17.

Стосовно доводів представника позивача про відсутність свідоцтва на повірку ваг у відповідача, що свідчить про протиправність дій відповідача, суд зазначає наступне.

Так, згідно довідки № 0023279 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 31.05.2018 року, зважування відбувалось на вагах 03ОТ-PWIA.

У матеріалах справи наявний Сертифікат перевірки серії СТ № 000438, виданий Державним підприємством "Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації, на прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 03ОТ-AS2-PWIA (а.с. 57).

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що в пункті габаритно-вагового контролю в Харківській області на 516 км а/д М-03 «Київ - Харків - Довжанський» 31.05.2018 використовувались ваги - «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030E-AS2-PWIA серійний номер приладу 423, введений в експлуатацію 20.12.2017 року.

З цього приводу суд зазначає, що технічна описка у довідці № 0023279 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 31.05.2018 року щодо зазначення номеру приладу для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь не свідчить про відсутність Сертифікату перевірки такого приладу.

Стосовно посилань представника позивача на той факт, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу ТОВ «БУДСЕРВІС-ВБ» був здійснений некомпетентною та неповноважною посадовою особою Управління Укртрансбезпеки у Харківській області - старшим державним інспектором Волковим Д.В., з огляду на те, що він є інспектором відділу державного контролю та нагляду за безпекою на водному транспорті, суд зазначає наступне.

Згідно протоколу № 16 Робочої наради Управління Укртрансбезпеки у Харківській області від 26.12.2017 року доручено, зокрема, Волкову Д.В. - старшому державному інспектору відділу державного контролю та нагляду за безпекою на водному транспорті, після проходження навчання щодо роботи нових комплексів габаритно-вагового контролю, здійснювати заходи державного контролю та нагляду на автомобільному транспорті шляхом проведення рейдових перевірок, в тому числі заходів габаритно-вагового контролю.

Згідно копії диплому, наявної в матеріалах справи, Волков Денис Вадимович у 2003 році закінчив Харківський національний автомобільно-дорожній університет і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Транспортні системи» та здобув кваліфікацію інженера-транспортника.

Таким чином, Волков Д.В., виконуючи завдання відповідно до доручення начальника Управління, є уповноваженим на здійснення заходів державного контролю та нагляду на автомобільному транспорті, в тому числі і габаритно-вагового контролю, а тому суд вважає безпідставними та необґрунтованими вищевказані посилання представника позивача.

Стосовно доводів представника позивача щодо невірного розрахунку відстані у оскаржуваному Розрахунку суд зазначає наступне.

Як встановлено під час розгляду даної справи, водієм - ОСОБА_5, було надано інспекторам накладну № 1 від 31.05.2018 року (а.с. 55). У вказаній накладній не зазначено відстані, яку водій повинен був проїхати.

Згідно письмових пояснень від 31.05.2018 року, наданих водієм - ОСОБА_5, що водій 31.05.2018 року навантажив щебенем транспортний засіб реєстраційний номер НОМЕР_1 для того, щоб розвантажити у м. Балаклія (а.с. 53).

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що відстань 93 км (м. Харків - м. Балаклія) була застосована відповідно до Інтернет ресурсу della.com.ua згідно даних, наведених у письмових поясненнях водія.

Суд зазначає, що під час розгляду даної справи представником позивача не було надано будь-яких товаросупровідних документів, що підтверджують пройдену транспортним засобом АС 3251/2 КОБАЛЬТ реєстраційний НОМЕР_2 відстань.

Таким чином, суд вважає безпідставними та необґрунтованими посилання представника позивача щодо невірного розрахунку відповідачем відстані у оскаржуваному Розрахунку.

Спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.12.2013, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за №215/24992 (далі - Наказ № 1007/1207), зокрема підпунктом 5 пункту 4, зазначено, що посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пункту 30 Порядку № 879:

П= (Рзм + Рнв +Рг) х В х К, де

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км. проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (вісі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду;

З огляду на зазначене в разі перевищення осьових навантажень на 76 відсотків ставка становить: 2,07= 0,27 (від 10% до 20%) + 0,15 (від 20% до 25%) + 0,15 (від 25% до 30%) + 0,15 (від 30% до 35%) + 0,15 (від 35% до 40%) + 0,15 (від 40% до 45%) + 0,15 (від 45% до 50%) + 0,15 (від 50% до 55%) + 0,15 (від 55% до 60%) + 0,15 (від 60% до 65%) + 0,15 (від 65% до 70%) + 0,15 (від 70% до 75%) + 0,15 (від 75% до 80%).

Отже, враховуючи вищенаведене, позивачем не доведено факту неправильного нарахування контролюючим органом суми розрахунку плати за проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу до акту № 0010279 від 31.05.2018.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсервіс-ВБ" до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії підлягають залишенню без задоволення.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсервіс-ВБ" до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 12 грудня 2018 року.

Суддя Бідонько А.В.