Справа № 2040/6711/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 2040/6711/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Григорова А.М.

суддів: Подобайло З.Г. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду, м. Харків, від 20.09.2018, суддя Панов М.М., повний текст складено 20.09.18 по справі № 2040/6711/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Харківській області , Державна фіскальна служба України

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд зобов'язати Головне управління ДФС у Харківській області сформувати та погодити з ДФС України висновок про призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю ОСОБА_1, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для непрацездатних осіб, у разі встановлення інвалідності 2 групи, відповідно до Закону України «Про міліцію», що еквівалентний сумі 324800,00 грн. (триста двадцять чотири тисячі вісімсот гривень 80 коп.), та подати його на виконання до ДФС України; зобов'язати Головне управління ДФС у Харківській області та ДФС України здійснити виплату грошових коштів на підставі погодженого висновку про призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю ОСОБА_1, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для непрацездатних осіб, у разі встановлення інвалідності 2 групи, відповідно до Закону України «Про міліцію», що еквівалентний сумі 324800,00 грн. (триста двадцять чотири тисячі вісімсот гривень 80 коп.).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані дії та бездіяльність відповідачів не відповідають вимогам законодавства та нормативно - правових актів, які регулюють спірні правовідносини.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2018р. в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області, Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що з таким рішенням суду позивач абсолютно не погоджується та вважає його висновки якого не відповідають обставинам справи та таким, що винесено в результаті неправильного застосування норм матеріального права, а саме, незастосування закону який підлягав застосуванню та порушення норм процесуального права. Так, суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з того, що в позивача відсутні правові підстави для проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності в зв'язку з втратою чинності 07.11.2015 р. Закону України «Про міліцію», який передбачав таке право (4 сторінка рішення, 2 абзац зверху). Вказане твердження суду є таким, що не відповідає чинному законодавству та повністю ігнорує положення Закону України «Про Національну поліцію» .Зазначає, що до даних правовідносин суд мав застосувати абзац 3 пункту 15 розділу XI прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» відповідно до якого у позивача збереглося право на отримання грошової допомоги в разі встановлення йому інвалідності відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію». Посилається на рішення Конституційного Суду України, рішення Європейського суду з прав людини та рішення Верховного суду від 16.05.2018 р. по справі №817/396/16. Враховуючи зазначене просить скасувати повністю рішення Харківського окружного адміністративного суду в справі №2040/6711/18 від 20.09.2018 р. та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вирішити питання щодо зобов'язання відповідачів подати суду звіт про виконання судового рішення в порядку ст. 382 КАС України.

Від відповідача по справі, Головного управління ДФС у Харківській області, до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що дії відповідача є правомірними, та відповідають вимогам чинного законодавства. Вказує, що судом першої інстанції при вирішенні зазначеної справи було з'ясовано всі обставини, що стосуються справи, та надано належну оцінку кожному доказу, наданому сторонами по справі. Просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Від представника позивача, до суду надійшли додаткові пояснення по справі, щодо причин настання інвалідності позивача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на сьогоднішній день єдиним діючим нормативно-правовим актом, який регулює порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності працівника податкової міліції є Постанова Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції". Працівники податкової міліції проходять службу у складі Державної фіскальної служби України і не належать до органів внутрішніх справ. Колишнім працівникам податкової міліції, інвалідність яким встановлено після втрати чинності Законом України від 20.12.1990 №565- XII «Про міліцію», проводити розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності після 07 листопада 2015 року (втрата чинності даним законом) законні підстави відсутні. З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в органах податкової міліції у період з 14.02.2000 по 01.06.2017, до звільнення перебував на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління ГУ ДФС у Харківській області.

Як встановлено судовим розглядом суду апеляційної інстанції, 01.06.2017 р. позивача звільнено у відставку за пунктом 65 підпунктом «б» (через хворобу) підполковника податкової міліції ОСОБА_1, старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу протидії незаконного обігу підакцизних товарів оперативного управління ГУ ДФС у Харківській області. Вислуга років на день звільнення складає: у календарному обчисленні -21 рік, 09 місяців, 09 днів; загальний страховий стаж - 31 рік, 02 місяці, 26 днів.

Відповідно до Довідки до Акта огляду МСЕК (дата огляду - 20.09.2017 p.). ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності: причина інвалідності - захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Так, відповідно до Виписки з історії хвороби №0122/11 від 28.01.11 року, ОСОБА_4 поставлено діагноз: Атеросклеротичний кардіосклероз. Прогресуюча нестабільна стенокардія. Стенозуючий атеросклероз коронарних артерій. Гіпертонічна хвороба 2 ст. СН 2А ст. з збереженою систолічною функцією лівого кишечника. Ерозивний гастродуоденіт, в зв'язку з чим 19.01.2011 року ОСОБА_4 було проведено операцію: Мамарокоронарне шунтування (ПММА), Аортокоронарне шунтування - 2 (ПКА,ОА).

Вказане захворювання було діагностовано в позивача саме в період проходження служби в органах ДФС України.

Відповідно до Акту №945 огляду МСЕК від 20.09.2017 p., ОСОБА_4 встановлено наступний діагноз: Стабільна стенокардія напруги III ФК. Післяінфарктний (не уточненої давності) кардіосклероз. Стенозуючий коронаросклероз (КВГ 14.01.2011, ПМЖИ ЛКА - 90%, ОВ ЛКА - 100%, ПКА - 100%). Стан після аорто-коронарного (2(ПКА, OA)- 19.01.2011) та мамарокоронарного (1 (ПММА) - 19.01.11) шунтування. СН II А зі зниженої систолічної функцією лівого шлуночку (ФВ - 43%). НАЖБП: неалкогольний стеатогепатит з ожиріння III ст. (морюидне), еутиреоз. Гиперурикемія.

Саме вказаний діагноз МСЕК, викладений в Акті №945 від 20.09.2017 р. став підставою встановлення ОСОБА_4 2 групи інвалідності від 20.09.2017 р.

ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням 2 групи інвалідності, отриманої внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах податкової міліції.

Листом №4809/8/20-40-04-02-15 від 11.07.2018 на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції" матеріали позивача направлені до Державної фіскальної служби України для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги.

У подальшому ДФС України надіслало на адресу ГУ ДФС у Харківській області лист №23493/7/99-99-04-04-02-17 від 31.07.2018 за яким матеріали про виплату позивачу одноразової грошової допомоги повернено. Зазначено, що 07.11.2015р. втратив чинність Закон України " Про міліцію", тому приймати заяви та готувати висновки про призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності колишнім працівникам податкової міліції після вказаної дати законні підстави відсутні. Розгляд матеріалів про виплату одноразової грошової допомоги працівникам міліції буде відновлено після внесення відновлених змін до Податкового кодексу України. Також зазначено, що постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850 не поширюється на працівників податкової міліції, тому для проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції згідно із цією постановою законні підстави відсутні.

Згідно листа ПАТ НАСК "Оранта" від 08.06.2018 №05-07/307 позивач в базі даних з державного обов'язкового особистого страхування не зареєстрований та відповідно страхову суму не отримував.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбаченого статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію».

Діяльність податкової міліції регулюється Розділом XVIII Податкового кодексу України.

Статтею 356 Податкового кодексу України передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Отже, статтею 23 Закону України «Про міліцію» передбачено, що право на одноразову грошову допомогу у працівника податкової міліції виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання, яке мало місце в період її проходження.

Закон України «Про міліцію» втратив чинність 07.11.2015 р. в зв'язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до абзацу 3 пункту 15 розділу XI прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі та з підстав, визначених Законом України «Про міліцію» зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону України «Про Національну поліцію».

Судом першої інстанції встановлено, що наявність зв'язку між захворюванням позивача, внаслідок якого останнім втрачено працездатність та йому встановлено інвалідність, та проходженням служби в органах внутрішніх справ не заперечується відповідачем та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

За змістом статті 23 Закону України «Про міліцію» порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби, визначає Кабінет Міністрів України.

На виконання статті 23 Закону України «Про міліцію», Кабінет Міністрів України постановою №707 від 12.05.2007 затвердив Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції (далі Порядок №707).

Згідно з пунктом 2 Порядку №707 одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: п'ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи; чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи; трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.

У зв'язку з прийняттям Закону України від 13.02.2015 «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» Кабінет Міністрів України постановою від 21.10.2015 №850 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції (далі Порядок №850).

Відповідно до пп. 2 п. 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

В даному порядку не покладено будь яких додаткових обов'язків на органи Державної фіскальної служби України щодо проведення спірних виплат.

Однак Порядок №707 є чинним та відповідно встановлює порядок вирішення питання щодо виплати та умови виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідності працівника міліції, податкової міліції, та в даному випадку підлягає застосуванню відповідачами по справі, за виключенням частини щодо розмірів виплати, які встановлюються статті 23 Закону України «Про міліцію».

Відповідно до ч. 7 Порядку №707 МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати.

Таким чином, ч. 7 Порядку №707 передбачає, що отримавши матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідності відповідні органи виконавчої влади зобов'язані розглянути дане питання по суті та прийняти відповідне рішення щодо призначення або відмови в призначенні одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідності.

Колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи встановлено, що листом ДФС України надіслало на адресу ГУ ДФС у Харківській області лист №23493/7/99-99-04-04-02-17 від 31.07.2018 було повернуто матеріали щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю.

Як вбачається з аналізу вказаного листа ДФС України №23493/7/99-99-04-04-02-17 від 31.07.2018 заява позивача про призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю по суті не розглядалася, рішення про відмову в нарахуванні і виплаті позивачу одноразової грошової допомоги не приймалось.

Проте, як зазначено вище законом не передбачено повернення матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідності.

Таким чином, в разі отримання матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідності відповідні органи виконавчої влади зобов'язані розглянути дане питання по суті та прийняти відповідне рішення щодо призначення або надати обгрунтовану відповідь щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідності.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно Листа ДФС України, щодо повернення матеріалів щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги підставою для повернення матеріалів слугувала і відсутність на даний час законодавства, яка регулює порядок та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідності працівникам податкової міліції.

Дані посилання Державної фіскальної служби України колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки питання призначення та виплата одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідності працівникам податкової міліції на даний час регулюється ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядком №707.

Враховуючи вищенаведене, повернення Державною фіскальною службою України матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю без прийняття жодного рішення по суті, колегія суддів приходить до висновку про протиправність дій Державної фіскальної служба України щодо повернення до Головного управління ДФС у Харківській області матеріалів без прийняття рішення про призначення або про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю.

Згідно з ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, з аналізу вищевказаної норми вбачається, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Разом з тим, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Відповідно до обз.2 ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на вищезазначені принципи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про необхідність зобов'язання Державної фіскальної служби України повторно розглянути матеріали щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю.

З огляду на наведене, те, що ДФС України рішення про призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю по суті не розглядала, колегія суддів вважає безпідставними вимоги позивача про зобов'язатння Головного управління ДФС у Харківській області та ДФС України здійснити виплату грошових коштів на підставі погодженого висновку про призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю ОСОБА_1, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для непрацездатних осіб, у разі встановлення інвалідності 2 групи, відповідно до Закону України «Про міліцію», що еквівалентний сумі 324800,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що оскільки відповідач взагалі не розглядав документи щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги, у зв'язку із настанням інвалідності, та повернув їх без розгляду, то задоволення позову в частині зобов'язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу таку допомогу є передчасним.

Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 28.03.2018 у справі №813/3091/16.

При цьому колегія суддів зазначає, що Листом Головного управлінням ДФС у Харківській області від 11.07.2018р. № 4809/20-40-04-02-15 подано висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України, яким позивачу призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 78 472,80 грн.

Проте, колегія суддів зазначає, що при складання цього висновку Головне управлінням ДФС у Харківській області помилково застосувало вимоги Постанови КМУ № 707, а не вимоги Закону України «Про міліцію» в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, яким визначений розмір одноразової грошової допомоги для осіб до категорію яких відноситься позивач.

Однак, колегія суддів зазначає, що питання розміру суми одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю повинно бути остаточно вирішено під час вирішення ДФС України питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв'язку із настанням інвалідності

Враховуючи вищенаведене позовні вимоги позивача до Головного управління ДФС у Харківській області задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищенаведене доводи сторін по справі щодо наявності чи відсутності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю, з урахування того що ДФС України рішення про призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю по суті не розглядала, не впливають на вирішення справи по суті.

Щодо заяви представника позивача про зобов'язання відповідача надати суду звіт про виконання судового рішення в порядку ст. 382 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказаною нормою КАС України встановлено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, встановлення вказаного заходу судового контролю є доцільним виключно у випадку, коли наявні достатні та об'єктивні підстави вважати, що суб'єкт владних повноважень буде ухилятись від виконання судового рішення.

В даному випадку, необхідність зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення позивач обґрунтовує виключно власними припущеннями, а в ході судового розгляду справи судом не встановлено наявності жодних обставин, які б вказували на можливе ухилення відповідачів від виконання судового рішення, тому суд не вбачає підстав для застосування положень ч. 1 ст. 382 КАС України .

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2018 по справі № 2040/6711/18 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково .

Визнати протиправною дії Державної фіскальної служба України щодо повернення до Головного управління ДФС у Харківській області матеріалів без прийняття рішення про призначення або про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України повторно розглянути матеріали щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку із інвалідністю.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 11.12.2018.