Справа № 1440/2484/18
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 р. № 1440/2484/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020

до відповідача:1. Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул.Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001 2. Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. Лягіна, 2, м. Миколаїв, 54001

про:скасування постанови від 24.09.2018 ВП № 56421405,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - позивач, ГУ ПФУ) звернулось до суду з адміністративним позовом про скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - відповідач, ВПВР УДВС ГТУЮ) та Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - відповідач 2) від 24.09.2018 ВП № 56421405 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що ним на виконання на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 Рішенням суду по справі 814/203/18 зобов'язання щодо одноразової виплати суми підвищення до пенсії на ГУ ПФУ не покладалось. На даний час проведено виплату пенсії ОСОБА_1 в межах виділених асигнувань. Виплата пенсії буде проведена в повному обсязі, що підтверджується відкладною виплатою, згідно Постанови № 103 та буде виплачуватись з 01.01.2019 відповідно до цієї постанови. Відсутність коштів на повну виплату пенсії є поважною причиною невиконання рішення суду, тому постанову про накладення штрафу слід скасувати.

Відповідач надав відзив, в якому позов не визнає та просить у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач не виконав рішення суду у встановлений державним виконавцем строк. Позивач був зобов'язаний здійснити виплату за здійсненим перерахунком у повному обсязі, оскільки це визначено рішенням суду, тому постанова є правомірною.

Ухвалою від 12.10.2018 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу з особливостями розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Суд дослідив матеріали справи, оцінив надані докази в їх сукупності та встановив таке.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.04.2018 року у справі № 814/203/18 зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.01.2016 ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 р. № 988 та довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області від 04.05.2017 р. ПС № 9248 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На виконання рішення суду, 05.05.2018 року Миколаївський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 17.05.20188 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого листа № 814/203/18, виданого 05.05.2018 Миколаївським окружним адміністративним судом, про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 та зобов'язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

01.06.2018 на адресу відповідача 1 надійшов лист ГУ ПФУ у Миколаївській області від 31.05.2018 № 3985/08, в якому позивач зазначив, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.04.2018 у справі № 814/203/18 виконано у повному обсязі.

Постановою державного виконавця від 24.09.2018 накладено на ГУ ПФУ штраф в сумі 5100 грн. за невиконання рішення суду, оскільки згідно листа ГУ ПФУ в Миколаївській області ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії, однак виплату перерахованого розміру пенсії не здійснено. Листом від 04.05.2018 повідомлено ОСОБА_1 про те, що виплату перерахованого розміру пенсії та різниці між отриманою та донарахованою за рішенням суду за період з 01.01.2016 по 31.05.2018 буде забезпечено в порядку, передбаченому постановою Кабінету міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Відповідно до ч. 1, 2 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов'язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Рішенням суду по справі № 814/203/18, ГУ ПФУ зобов'язано провести перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.01.2016 року.

Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є обов'язковість судового рішення.

Згідно з ч.2,3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

На виконання рішення суду позивач здійснив перерахунок, визначив суму заборгованості, яку необхідно доплатити стягувачу за період 01.01.2016 по 31.05.2018 року, але не виплачує її.

У позові, позивач посилається на рішення Верховного Суду України від 08.07.2014 року по справі № 21-222а14, відповідно до якого пенсія є періодичним платежем, виплата якої не обмежена у часі. Підвищення до пенсії, яке є додатковою виплатою особі, яка визнана такою, що має на нього право, нерозривно пов'язано з виплатою пенсії і також має не визначений у часі граничний термін виплати. При цьому, при вирішенні питання про зобов'язання нарахувати та виплатити відповідний періодичний платіж, відсутні підстави для обмеження органу, що відповідальний за здійснення таких платежів, певним часовим проміжком.

Тому позивач вважає, що він не обмежений певним часовим проміжком виплатити різницю між перерахованою та виплаченою пенсією, оскільки в рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.04.2018 року по справі № 814/203/18 зобов'язання щодо одноразової виплати суми підвищення до пенсії на головне управління не покладалось.

Рішення Верховного Суду України від 08.07.2014 року по справі № 21-222а14 судом до уваги не приймається, оскільки рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі № 814/203/18 стосується інших обставин та правового регулювання.

Окремо суд звертає увагу на те, позивач у своєму листі до ОСОБА_1 зазначає, що різниця пенсії між виплаченою та перерахованою за період з 01.01.2016 по 31.05.2018 не виплачена з посиланням на постанову КМУ № 103 від 21.02.2018.

Постанова Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року не регулює порядок виконання судових рішень про зобов'язання пенсійного органу здійснити особі виплату пенсії, перерахованої на виконання рішення суду.

Позивач не повідомляв відповідача про неможливість виконання рішення суду через відсутність коштів. Проте зазначив у своєму листі від 04.05.2018, направленому на адресу ОСОБА_1 про повне фактичне виконання рішення суду. Крім того, на підтвердження відсутності коштів для виконання рішення суду докази не надані. Тому невиконання рішення суду від 02.04.2018 року по справі № 814/203/18 суд розцінює як неповажну причину.

Згідно з статтею 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з правовою позицією Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22 червня 2010 року у справі № 21-399во10, від 07 грудня 2012 року у справі №21-977во10, від 03 грудня 2010 року у справі № 21- 44а10).

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

У рішенні суду від 02.04.2018 по справі № 814/203/18, яка знаходиться на виконанні у відповідача, суд надав оцінку нормам постанови КМУ №103 і Закону України № 2262 та застосував норми права, які мають вищу юридичну силу - Закон та зобов'язав ПФУ здійснити виплату пенсії з 01.01.2016.

Позивач доказів виконання рішення суду по справі № 814/203/18 ні державному виконавцю, ні суду не надав. Правові підстави не виконувати рішення суду посилаючись на постанову №103 у позивача відсутні.

Відповідно до ст. 77 ч.2 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що посадова особа відповідача не допустила порушень Закону № 1404, тому підстави для скасування постанови від 24.09.2018 року ВП № 56421405 відсутні.

Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, дослідивши надані докази, на підставі аналізу норм чинного законодавства України суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 9, 77, 205, 241-246, 250, 255, 268-271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020 ідентифікаційний код 13844159) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001 ідентифікаційний код 34889877) Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (вул. Лягіна, 2, м. Миколаїв, 54001 ідентифікаційний код 34889877) відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник