Справа № 2040/7204/18
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 2040/7204/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

головуючого судді: Русанової В.Б.

суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Держгеокадастру у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 року (суддя Волошин Д.А.), повний текст складено 16.10.18 року по справі № 2040/7204/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області

про визнання відмови незаконною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якому просив визнати відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №С-1414/0-1658/0/95-18 від 01.03.2018 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківськоі області, по заяві від 06.07.2017 незаконною та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області задовольнити дану заяву, надавши відповідний дозвіл.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 року позов задоволено.

Визнано відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № С-1414/0-1658/0/95-18 від 01.03.2018 у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, по заяві від 06.07.2017 незаконною.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківськоі області ОСОБА_1 за заявою від 06.07.2017 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судове засідання учасники справи не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлялися належним чином.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності учасників справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 06.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області із заявою, в якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (сіножаття), розташованої за межами населеного пункту на території Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, для подальшого отримання у власність. (а.с.8)

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області листом від 03.08.2017 року повідомило позивача про утримання від прийняття відповідного рішення до моменту вирішення по суті питання забезпечення земельними ділянками учасників антитерористичної операції. (а.с.10).

Позивач, вважаючи дії відповідача незаконними, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року, залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018р. зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 липня 2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення, що розташована за межами населеного пункту на території Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області для ведення особистого селянського господарства та прийняти відповідне рішення про надання такого дозволу або про відмову у його наданні.

05.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області із заявою, в якій на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2017р. та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018р. по справі №820/4432/17 повторно просив розглянути заяву від 06.07.2017р. (а.с.16).

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області розглянуло заяву позивача та листом від 01.03.2018р. повідомило, що за інформацією Відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області спірна земельна ділянка входить до земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, право на які підлягає продажу на земельних торгах, тому відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 2,0000 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, з урахуванням вимог ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України. (а.с.17)

Вважаючи відмову відповідача у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства незаконною, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, відмова Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 01.03.2018 року С-1414/0-1658/0/95-18 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 2,0000 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області ОСОБА_1 за заявою від 06.07.2017 року не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а отже є незаконною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель вирішуються Земельним кодексом України.

За приписами п. "а" ч.3 ст.22 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з ч.2 ст.116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. (ч.3 ст. 116 ЗК України).

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Пунктом "б" частини 2 статті 121 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

За приписами ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Оскільки положення Земельного кодексу України не містять визначення терміну "особисте селянське господарство", то необхідне керуватись нормами Закону України "Про особисте селянське господарство".

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про особисте селянське господарство" під особистим селянським господарством слід розуміти господарську діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму.

Отже, основна мета одержання громадянином земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства - безпосереднє та самостійне оброблення цієї земельної ділянки самим громадянином.

Порядок дій суб'єкта владних повноважень після одержання від зацікавленої особи заяви про намір набути у власність шляхом приватизації земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства визначений законодавцем у ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, якою визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі, якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, законодавцем встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб'єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об'єкта вимогам, зазначеним у ЗК Україні, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною 4 статті 121 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру у Харківській області визначено Положенням про Головне управління Держгеокадастру у області, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства від 29.09.2016 № 333, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за вих. № 1391/29521.

Так, підпунктом 13 пункту 4 якого встановлено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (сіножаття), розташованої за межами населеного пункту на території Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, для подальшого отримання у власність є посилання відповідача на те, що земельна ділянка, яка зазначена на доданих до заяви ОСОБА_1 графічних матеріалах, входить до складу земельної ділянки загальною площею 13,8826 га з кадастровим номером :01:000:0543, яка наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, право на які підлягає продажу на земельних торгах.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 Земельного кодексу України визначено, що організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу. Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об'єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови. Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Аналізуючи вище зазначені положення суд приходить до висновку, що законодавцем чітко визначено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів, отже вирішальним фактором є включення земельних ділянок до переліку земель, які виставлені на земельні торги. В інших випадках законодавець не заперечував надання у користування (тощо) земельних ділянок.

Як правомірно встановлено судом першої інстанції, за інформацією Відділу у Балаклійському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області, земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0543, станом на 09.10.2018 року, у Державному земельному кадастрі не існує. Підставою скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0543 став її поділ у зв'язку із надання іншим громадянам дозволів на розробку проекту землеустрою. Внаслідок поділу земельні ділянки із зазначеного масиву розміром 3,8826 га та 6,0000 га не були надані у власність або у користування та 12.04.2018 року відправлені до архівного шару даних геоінформаційної системи Державного земельного кадастру.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка не була виставлена на земельні торги та не охоплюється наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 13.11.2017 року №231, на який посилається відповідач .

Крім того, відповідачем не надано доказів, що спірна земельна ділянка, орієнтовною площею 2,0000 га не надана у власність або користування іншим громадянам чи юридичним особам і є державною власністю.

Станом на час подання заяви позивачем 06.07.2017 року жодної інформації від 28.02.2018 року № 177/401-18-0.23,09, не існувало, а отже у відповідача були відсутні підстави для відмови в задоволені вище зазначеної заяви позивача.

На підставі вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № С-1414/0-1658/0/95-18 від 01.03.2018 є незаконною.

Також, колегія суддів зазначає, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що задля належного і обґрунтованого способу захисту порушеного права позивача необхідним є зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Харківській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області ОСОБА_1 за заявою від 06.07.2017 року.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта, що зобов'язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є втручанням в його дискреційні повноваження та виключну компетенцію, з наступних підстав.

Відповідно до положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов'язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб'єкта.

Отже, в даних правовідносинах відсутня дискреція щодо повноважень Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, його обов'язок однозначно визначений ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, не є втручанням в його дискреційні повноваження, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним в розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківської області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 по справі № 2040/7204/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Л.В. Курило О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 11.12.2018 року