Справа № 766/20006/18
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 р.м. ХерсонСправа № 766/20006/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

11.10.2018 р. до Херсонського міського суду Херсонської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач, ГУПФУ в Херсонській області), в якій просить визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов'язати його здійснити обчислення, перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням рішення Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/10026/17 від 23.03.2018 р., постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 р. за військовим (спеціальним) званням майор внутрішньої служби у розмірі 1340 грн., посадовим окладом у розмірі 5640 грн. та надбавки за вислугу років 40 % у розмірі 2792 грн.; зобов'язати відповідача виконати рішення суду негайно; встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання ГУПФУ в Херсонській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Свої вимоги мотивує тим, що з 22.09.2009 р. призначено пенсію за вислугою років. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 р. у справі № 766/10026/17 зобов'язано ГУПФУ в Херсонській області провести позивачу перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за вислугу років у розмірі 88 % від суми місячної чинної заробітної плати. 23.08.2018 р. позивач звернувся до ГУПФУ в Херсонській області із заявою щодо перерахунку пенсії за вислугою років згідно з постановою КМУ від 30.08.2017 р. № 704. Однак, листом від 04.09.2018 р. за № 569/Б-99-1 йому відмовлено у здійсненні обчислення, перерахунку та виплаті пенсії. Вважає вказане рішення незаконним, оскільки ним порушено право позивача на належний рівень соціального забезпечення, гарантоване Конституцією України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.10.2018 р. адміністративну справу № 766/20006/18 передано до Херсонського окружного адміністративного суду для розгляду по суті.

Адміністративна справа надійшла до Херсонського окружного адміністративного суду 08.11.2018 р. та відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2018 р. передана для розгляду судді Бездрабку О.І.

Ухвалою від 09.11.2018 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивач у встановлений суддею строк усунув недоліки позовної заяви і ухвалою від 15.11.2018 р. у справі відкрито спрощене провадження.

27.11.2018 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що відповідачем виконано судові рішення та здійснено перерахунок пенсії позивачу. В результаті перерахунку пенсія з 01.01.2017 р. становить 8429,52 грн., виплату перерахованої за рішенням суду пенсії за період з 01.01.2017 р. по 31.07.2017 р. у сумі 87319,77 грн. виплачено у серпні 2018 року. Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 р. прийнято постанову № 103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою встановлено порядок та механізм масового перерахунку пенсій відповідної категорії осіб. Перерахунок пенсії позивачу проведено відповідно до Постанови № 103 на підставі довідки про складові оновленого грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 05.03.2018 р. № 3.3/2270/Ярм. Розмір пенсії станом на 01.09.2018 р. складає 8429,52 грн. (основний розмір пенсії 6840,40 грн. - 70 % грошового забезпечення 9772 грн.: 1589,12 грн. - доплата до попереднього розміру пенсії). Вимоги позивача здійснити перерахунок пенсії за наданою довідкою, при цьому врахувавши додаткові види грошового забезпечення, які в довідці відсутні, суперечать нормам чинного законодавства, зокрема Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45, постанові Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704. Виплати пенсій здійснюються виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат пенсій немає. Враховуючи наведене, пенсія позивачу перерахована та виплачується відповідно до рішення суду, яке набрало законної сили, та підстави для її перерахунку відсутні.

06.12.2018 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою вважає відзив відповідача необґрунтованим, оскільки у позові не ставиться питання про додаткові види грошового забезпечення і позивач не просить здійснити обчислення, перерахунок та виплату пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення. Також немає спору з приводу виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 р. у справі № 766/10026/17, а саме здійснення перерахунку з 01.01.2017 р. і виплати пенсії у розмірі 8429,52 грн. (88 % грошового забезпечення від 9579 грн.), а також виплати заборгованості у серпні 2018 року за період з 01.01.2017 р. по 31.07.2018 р. у сумі 87319,77 грн. Спір виник з приводу того, чому відповідач не здійснює перерахунок призначеної пенсії у бік її збільшення на підставі ч.4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

З урахуванням п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років з 22 вересня 2009 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовною заявою до ГУПФУ в Херсонській області щодо зобов'язання здійснити з 01.01.2017 р. обчислення, перерахунок та виплату призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії за вислугу років у розмірі 88 % від суми місячної чинної заробітної плати згідно довідок Державної установи "Херсонська виправна колонія (61) міжобласної спеціалізованої туберкульозної лікарні" від 10.05.2017 р. № 27/4-1563, від 06.06.2017 р. № 27/4-1856 та від 17.11.2017 р. № 27/4-15-17/Б-6 без обмежень граничного розміру з обов'язковим повним нарахуванням та повною виплатою з урахуванням видів грошового забезпечення (справа № 766/10026/17).

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23.03.2018 р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 р. апеляційну скаргу ГУПФУ в Херсонській області задоволено частково, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23.03.2018 р. скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково: зобов'язано УПФУ у Херсонській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за вислугу років у відповідному розмірі 88 % від суми місячної чинної заробітної плати згідно довідок Державної установи "Херсонська виправна колонія (61) міжобласної спеціалізованої туберкульозної лікарні" від 10.05.2017 р. № 27/4-1563, від 06.06.2017 р. № 27/4-1856 та від 17.11.2017 р. № 27/4-15-17/Б-6 починаючи з 01.01.2017 р. з урахуванням: посадового окладу - 1750 грн.; підвищення посадового окладу (15 % посадового окладу) - 262,50 грн.; підвищення посадового окладу за шкідливі умови праці 7,5% - 131,25 грн.; окладу за військовим званням - 125 грн., вислуги років 30 % - 641,25 грн.; щомісячної премії 190 % - 5279,62 грн.; надбавки за виконання особливо важливої роботи 50 % - 1389,38 грн.

05.03.2018 р. Південним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та апробації Міністерства юстиції України виготовлено довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області для перерахунку пенсії.

Згідно протоколу від 10.07.2018 р. на підставі довідки Південного міжрегіонального управлінням з питань виконання кримінальних покарань та апробації Міністерства юстиції України відповідачем перераховано ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2018 р. у розмірі 70 % грошового забезпечення, замість раніше призначених 88 %.

На звернення позивача стосовно його пенсійного забезпечення, відповідач листом від 04.09.2018 р. № 569/Б-99-1 повідомив, що позивачу перераховано пенсію з 01.01.2018 р. за нормами Закону, що діють на дату перерахунку, а саме з 70 % грошового забезпечення. Так, згідно ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" максимальний розмір пенсії, обчисленої відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Вважаючи, що відповідач не виконує вимоги законодавства щодо перерахунку пенсії у бік її збільшення, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ) визначено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно ст.63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Тобто, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

30.08.2017 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704), яка набрала чинності з 01.03.2018 р., якою збільшено оклад за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, посадовий оклад та надбавку за вислугу років.

На виконання Постанови № 704 Південним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції 05.03.2018 р. ОСОБА_1 видано довідку № 3.3/2270/Ярм про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, за посадою помічник начальника установи по роботі з особовим складом Херсонської виправної колонії УДДУ ПВП в Херсонській області № 61 - міжобласна спеціалізована тублікарня, відповідно до якої розмір грошового забезпечення складає: посадовий оклад - 5640 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням майор внутрішньої служби - 1340 грн., надбавка за вислугу років (40 %) - 2792 грн., усього - 9772 грн.

З наданих відповідачем матеріалів пенсійної справи слідує, що ГУПФУ в Херсонській області 10.07.2018 р. здійснено перерахунок пенсії позивачу з розміру грошового забезпечення 9772 грн.: посадовий оклад - 5640 грн., оклад за військовим званням - 1340 грн., процентна надбавка за вислугу років (40 %) - 2792 грн. Однак розрахунок пенсії здійснено з 70 % грошового забезпечення, замість 88 %.

З аналізу позовної заяви та відповіді на відзив вбачається, що саме зменшення розміру відсотків з 88 % до 70 % при перерахунку пенсії позивача і є спірним у даній справі, так як складові грошового забезпечення, які взято відповідачем при перерахунку 10.07.2018 р. пенсії ОСОБА_1 відповідають розміру складових грошового забезпечення, зазначених у виданій Південним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції 05.03.2018 р. довідці № 3.3/2270/Ярм.

З приводу зменшення при перерахунку пенсії позивача процента грошового забезпечення, з якого розраховується розмір пенсії, суд зазначає наступне.

Згідно ст.10 Закону № 2262-ХІІ пенсійне забезпечення військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України. В такому ж порядку здійснюється пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей при призначенні їм пенсій на умовах і за нормами, встановленими Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Пунктом "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) визначено, що право на пенсію за вислугу років мають: особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше.

Згідно п."а" ч.1 ст.13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) передбачено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 звільнено зі служби в запас у званні "майор внутрішньої служби" з вислугою у календарному обчисленні 18 років 6 місяців 29 днів, а у пільговому обчисленні - 31 рік 3 місяці 16 днів, позивачу призначена пенсія за вислугу років з 2009 року у розмірі 88 % грошового забезпечення.

Пунктом 8 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 р. № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VІ), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 р. № 1166-VII (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 1 травня 2014 року, до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ було внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80" та цифри "80" замінено цифрами "70" відповідно.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, зміна розміру пенсії з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення, що відбулася відповідно до положень ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Внесені Законами № 3668-VІ та № 1166-VІІ зміни до ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 % та 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при первинному призначенні пенсій. Тому відповідач при перерахунку пенсії позивача повинен був застосувати норми ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії, якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлювався не більше 90 % від розміру грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція з цього питання викладена в постановах Верховного Суду від 03.04.2018 р. у справі № 175/1665/17, від 24.04.2018 р. у справі № 686/12623/17, від 19.06.2018 р. у справі № 583/2264/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Таким чином дії відповідача по перерахунку пенсії позивача в розмірі 70 % грошового забезпечення, вказаного у довідці від 05.03.2018 р. № 3.3/2270/Ярм, замість раніше визначених 80 %, є протиправними.

В той же час відповідачем заявлено позовні вимоги не про визнання протиправними дій по перерахунку пенсії, а про визнання протиправною бездіяльності, яка в даному випадку відсутня, так як ГУПФУ в Херсонській області вчинило дії по перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 05.03.2018 р. № 3.3/2270/Ярм, що підтверджується перерахунком від 10.07.2018 р., однак застосувало 70 % грошового забезпечення, замість раніше призначених 88 %.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача задоволенню не підлягають.

Крім того, позивач просить зобов'язати відповідача здійснити обчислення, перерахунок та виплату пенсії з урахуванням рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23.03.2018 р. у справі № 766/10026/17, постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 р. за військовим (спеціальним) званням майор внутрішньої служби у розмірі 1340 грн., посадовим окладом у розмірі 5640 грн., надбавки за вислугу років 40 % у розмірі 2792 грн.

Зазначені розміри є складовими довідки Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 05.03.2018 р. № 3.3/2270/Ярм, а постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 р. зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії з 88 % грошового забезпечення, визначеного у попередніх довідках про розмір грошового забезпечення.

З цього слідує висновок, що фактично позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються перерахунку пенсії у розмірі 88 % грошового зобов'язання, визначеного у довідці від 05.03.2018 р. № 3.3/2270/Ярм.

Частиною 2 ст.9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного із рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією чи бездіяльністю.

Відповідно до ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій відповідача по здійсненню перерахунку раніше призначеної пенсії з 70 % грошового забезпечення та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 05.03.2018 р. № 3.3//2270/ЯРМ з 88 % суми грошового забезпечення.

Посилання відповідача на відсутність фінансування на проведення виплат внаслідок перерахунку пенсії, є безпідставними, оскільки Закон № 2262-ХІІ не передбачає такої підстави для відмови у приведенні розміру пенсії у відповідність до вимог Закону. Право на перерахунок пенсії гарантоване ч.ч.3, 4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції від 23.12.2015 р. № 900-VІІІ.

Положеннями ч.2 ст.6 КАС України визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У справі "Кечко проти України" (заява № 63134/00) Європейський Суд з прав людини зазначив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувані своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для нього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Суд не приймає аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Бурдов проти Росії".

Отже, реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про встановлення судового контролю суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття рішення у справі. Тобто, питання щодо зобов'язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановлення судового рішення.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Водночас, встановлення строку на подачу звіту про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов'язком.

Таким чином, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення у даній справі.

Стосовно вимоги позивача щодо допуску до негайного виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби; припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності; уточнення списку виборців; усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань; накладення арешту на активи, що пов'язані з фінансуванням тероризму та стосуються фінансових операцій, зупинених відповідно до рішення, прийнятого на підставі резолюцій Ради Безпеки ООН, зняття арешту з таких активів та надання доступу до них.

Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1 - 4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 371 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Суд зазначає, що у ст.371 КАС України наведено вичерпний перелік рішень суду, що підлягають негайному виконанню. Однак, звернення рішення суду до негайного виконання в межах суми в частині пенсії за один місяць можливо у разі стягнення конкретно визначеної суми. В даному ж випадку суд, в межах заявлених позивачем позовних вимог, прийшов до висновку про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити згідно з ним пенсію за вислугу років, тобто, вчинити певні дії.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав щодо звернення до негайного виконання рішення суду.

Приписами ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають частковому задоволенню.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково лише у зв'язку з неправильним визначенням позивачем способу захисту порушених прав, то сплачений позивачем судовий збір у сумі 704,80 грн. підлягає стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (73011, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) щодо здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 (73011, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) за довідкою Південного міжрегіонального управління з питань кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 05.03.2018 р. № 3.3/2270/Ярм в розмірі 70 % грошового забезпечення.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 (73011, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) пенсії в розмірі 88 % суми грошового забезпечення, вказаної в довідці Південного міжрегіонального управління з питань кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 05.03.2018 р. № 3.3/2270/Ярм, з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) на користь ОСОБА_1 (73011, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 10.2.4