Справа № 440/3567/18
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. ПолтаваСправа № 440/3567/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Безеги А.А.

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_3 комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, Міністерства внутрішніх справ України , у якій просить:

- зобовязати ОСОБА_3 комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо проведення виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності працівника міліції стосовно ОСОБА_1, разом з іншими документами відповідно до Порядку та умов виплати ОГД у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 12 травня 2007 року № 707;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України стосовно прийняття рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності працівника міліції ОСОБА_1, відповідно до Порядку та умов виплати ОГД у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 12 травня 2007 року № 707;

- зобовязати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності працівника міліції ОСОБА_1 та надіслати його разом з документами до ОСОБА_3 комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області відповідно до Порядку та умов виплати ОГД у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 12 травня 2007 року № 707;

- зобов'язати ОСОБА_3 комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області провести виплату одноразової грошової допомоги у разі інвалідності працівника міліції ОСОБА_1 відповідно до Порядку та умов виплати ОГД у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 12 травня 2007 року № 707;

- визначити ОСОБА_3 комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області та Міністерству внутрішніх справ України місячний термін виконання судового рішення з моменту набрання законної сили та зобовязати відповідачів надати суду звіт про виконання судового рішення у місячний термін з моменту набрання законної сили.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що звернувся до відповідачів із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. УМВС України у Полтавській області сформовано висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно та направлено до МВС України для затвердження. Проте, листами від 20.04.2018 та від 13.09.2018 позивачу повідомлено, що та обставина, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 3 років, за умови п. 7 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, не дає право позивачу на отримання одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 12.05.2007 №707. У зв'язку із зазначеним позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного провадження з викликом учасників справи.

У письмовому відзиві на позов ОСОБА_3 комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на відсутність у ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової допомоги як інваліда другої групи у зв`язку з тим, що після первинного встановлення інвалідності у 2015 році минуло більше трьох років. Зазначав, що позивач не звертався до УМВС України в Полтавській області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №707, натомість звернувся із заявою за формою, встановленою додатком до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України № 850 від 21.10.2015. Таким чином вважає протиправними вимоги позивача щодо зобов'язання УМВС України в Полтавській області направити до МВС України висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Позивач надав до суду відповідь на відзив на адміністративний позов, в якому вказав про безпідставність твердження відповідача про відсутність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з тим, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 3 років, оскільки Порядком не визначено, що якщо з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 3 років, то це не дає право позивачу на отримання такої допомоги.

Міністерства внутрішніх справ України також подало відзив на адміністративний позов, в якому вказало, що оскільки позивачу встановлено ІІ групу інвалідності 27.01.2015, до вступу в силу постанови Кабінету ОСОБА_4 України № 850 від 21.10.2015, розгляд питання призначення одноразової грошової допомоги проводився відповідно до постанови Кабінету ОСОБА_4 України № 707 від 12.05.2007. Вказувало, що оскільки з дати первинного огляду МСЕК до дати написання заяви (09.02.2018) пройшло більше 3 років, тому підстави для призначення зазначеної допомоги відсутні.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Відповідач - Міністерство внутрішніх справ України, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був прийнятий на службу до органів внутрішніх справ 26.06.1994 та походив службу на різних посадах, зокрема, на час складення свідоцтва про хворобу № 692-С від 20.10.2014, обіймав посаду начальника сектору адміністративної практики УДАІ УМВС України в Полтавській області.

На підставі свідоцтва про хворобу № 692-С від 20.10.2014 медико-соціальною експертною комісією №1 м.Полтави, позивачу встановлено II групу інвалідності з 27.01.2015, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0481654 від 27.01.2015

29.01.2018 року позивач повторно пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією. За результатами огляду медико-соціальної експертної комісії позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 23.01.2018 до 01.02.2020 у зв'язку зі захворюванням, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

09.02.2018 ОСОБА_1 звернувся до ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

23.03.2018 УМВС України в Полтавській області сформовано висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України № 850 від 21.10.2015 ОСОБА_1 та направлено до МВС України для затвердження.

ДФОП МВС України повернуло до ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та повідомило про результати розгляду листом від 13.04.2018 № 15/2-1350, зазначивши, що оскільки з дати первинного огляду МСЕК та встановлення ОСОБА_1 II групи інвалідності (27.01.2015) до дати написання заяви (09.02.2018) щодо виплати грошової допомоги пройшло більше трьох років, тому підстави для призначення зазначеної допомоги відсутні.

Листом від 20.04.2018 року УМВС України в Полтавській області повідомило позивача, що та обставина, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше трьох років, тому підстави для призначення позивачу зазначеної допомоги відсутні.

У серпні 2018 року позивач звернувся зі зверненням до директора ДФОП МВС України із заявою щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 09.02.2018 на отримання одноразової грошової допомоги та прийняття рішення про призначення і виплати такої допомоги.

За результатами розгляду вказаного звернення позивача, листом від 13.09.2018 ДФОП МВС України повідомило позивачу, що оскільки з дати первинного огляду МСЕК та встановлення ОСОБА_1 II групи інвалідності (27.01.2015) до дати написання заяви (09.02.2018) щодо виплати грошової допомоги пройшло більше трьох років, тому підстави для призначення зазначеної допомоги відсутні.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідачів щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачу як інваліду ІІ групи, ОСОБА_1, звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Правовідносини щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, врегульовані Законом України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ (далі - Закон № 565-ХІІ) .

Закон № 565-ХІІ втратив чинність у зв'язку із прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 15 Прикінцевих положень Закону України "Про Національну поліцію України" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Законом України «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» від 13.02.2015 № 208-УІП (почав діяти з 12.03.2015), були внесені зміни до статті 23 Закону України «Про міліцію», а саме, частину 6 статті 23 Закону викладено у наступній редакції: у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обовязків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом ОСОБА_4 України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоровя здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

На виконання зазначених положень, постановою Кабінету ОСОБА_4 України № 850 від 21 жовтня 2015 року затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Ці Порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (п. 1 Порядку № 850).

За змістом пункту 2 Порядку № 850 у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності днем виникнення права на отримання грошової допомоги є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Вимоги до заяви про виплату одноразової грошової допомоги, перелік документів, які необхідно додати до цієї заяви, порядок подання цієї заяви і строки її розгляду визначено у пунктах 6-9 Порядку № 850.

Підстави для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги передбачено у пункті 14 Порядку № 850, відповідно до якого призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету ОСОБА_4 України від 21 жовтня 2015 року № 850, особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 року № 208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 12 травня 2007 року № 707.

Порядок № 850 набрав чинності 31 жовтня 2015 року. До цього часу діяв Порядок № 707, посилання на який є у зазначеному пункті урядової постанови від 21 жовтня 2015 року № 850.

Отож, у період з 23 січня 2015 року (дата встановлення позивачу інвалідності) до 31 жовтня 2015 року (дата набрання чинності Порядку № 850) механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України "Про міліцію" визначав Порядок № 707.

Згідно з пунктом 1 Порядку №707 одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі: установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: п'ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи; чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи; трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку №707 для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком; довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності; довідку про грошове забезпечення; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника); копію ідентифікаційного номера. Для виплати грошової допомоги обов'язково подається довідка від Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» про проведену або не проведену раніше виплату.

Відповідно до пункту 7 Порядку №707 орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).

МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати.

Виплата грошової допомоги працівнику міліції, податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у разі його загибелі (смерті) членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям.

Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі.

Зазначеними положеннями чітко визначена процедура призначення одноразової грошової допомоги, яка включає у себе:

- подачу особою, котра має право на отримання одноразової грошової допомоги, відповідної заяви з пакетом необхідних документів;

- вчинення органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, відповідних дій, пов'язаних з підготовкою поданих заявником документів, формування висновку щодо виплати допомоги та їх надсилання до МВС України;

- розгляд поданих заявником документів МВС України та прийняття відповідного рішення;

- направлення рішення МВС України для реалізації керівнику органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції.

Таким чином, на орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, покладено обов'язок подання висновку щодо виплати грошової допомоги.

Суд зазначає, що отримавши відповідну заяву позивача та додані до неї документи, управління МВС України в Полтавській області зобов'язане було направити висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та інші документи для прийняття рішення.

Як встановлено судом, 23.03.2018 УМВС України в Полтавській області сформовано висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України № 850 від 21.10.2015 ОСОБА_1 та направлено до МВС України для затвердження.

Листом від 20.04.2018 року УМВС України в Полтавській області повідомило позивача, що за результатами розгляду заяви позивача ДФОП МВС України повідомлено, що та обставина, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше трьох років, тому підстави для призначення позивачу зазначеної допомоги відсутні.

Суд вважає необґрунтованими доводи відповідачів про відсутність правових підстав для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, оскільки, як вважає відповідач, з моменту настання події (23.01.2015), що давало право позивачу на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог ст. 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку № 707, минуло більше трьох років.

Так згідно пояснень позивача, він у лютому 2015 року звернувся до УМВС України в Полтавській області із заявою (рапортом) про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням ІІ групи інвалідності від захворювання отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ, та надав відповідний пакет документів /а.с. 18/.

В подальшому, перевіривши вказані документи (без попередньої їх реєстрації в журналі вхідної кореспонденції) та встановивши невідповідність діагнозу захворювання позивача, зазначеного у свідоцтві про хворобу, шифру діагнозу МСЕК у Міжнародній статистичній класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров'я, посадовими особами УМВС України в Полтавській області вказані документи повернуто позивачу.

Як вбачається з листа Сектору медичного забезпечення УМВС України в Полтавській області від 02.03.2015 №15/218 /а.с. 20/ на лист УФЗБО УМВС України в Полтавській області від 12.02.2015 №4/278, останніми проводилася перевірка та підтвердження діагнозу, зазначеному у довідці МСЕК, діагнозу, визначеному у свідоцтві про хворобу ВЛК УМВС України по Полтавській області від 20.10.2014 №692-С.

На вимогу суду відповідачем не надано пояснень чи доказів необхідності проведення вказаної перевірки для підтвердження діагнозу хвороби позивача.

Крім того, вищевказана заява (рапорт) /а.с. 18/ містить печатку та підпис керівника органу. В матеріалах справи наявні докази фактичного розгляду даної заяви УМВС України в Полтавській області.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані дії відповідачем вчинено з метою підтвердження діагнозу, зазначеному у довідці МСЕК, діагнозу, визначеному у свідоцтві про хворобу ВЛК УМВС України по Полтавській області від 20.10.2014 №692-С для виплати грошової допомоги у зв'язку з установленням ОСОБА_1 другої групи інвалідності.

Суд звертає увагу, що лише 29.01.2018 при повторному огляді ОСОБА_1 медико-соціальною експертною комісією відповідно до довідки до акту огляду СЕК серії АВ №00564493 від 29.01.2018 та довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках АГ №0005237 від 29.01.2018, позивачу визначено, шифр діагнозу, що повністю співпадає з шифром висновку, визначеного у свідоцтві про хворобу ВЛК УМВС України по Полтавській області від 20.10.2014 №692-С Таким чином, право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги виникло у ОСОБА_1 у 2015 році, до відповідача із заявою про призначення одноразової грошової допомоги, позивач звернувся у лютому 2015 року та повторно у лютому 2018 року, тобто з дотриманням передбаченого законом строку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не розглянуто звернення позивача щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку зі встановленням інвалідності ІІ групи.

Стосовно тверджень представника відповідача, що позивач не звертався до УМВС України в Полтавській області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №707, натомість звернувся із заявою за формою, встановленою додатком до Порядку № 850, суд звертає увагу останнього на те, що позивач звертався 09.02.2018 до УМВС України у Полтавській області із заявою на якій не зазначено, що вона є додатком саме до Порядку №850, про що свідчить копія такої заяви, наданої відповідачем до матеріалів справи /а.с. 54/. Крім того, відомості зазначені у даній заяві ідентичні відомостям, які вказуються у заяві (рапорті) за формою, визначеною у Порядку №707.

З огляду на те, що відповідачами були вчинені передбачені нормами чинного законодавства України дії по направленню документів щодо призначення одноразової грошової допомоги та щодо їх розгляду, незважаючи на отримані позивачем листи щодо відсутності підстав для призначення та виплати такої допомоги, не вбачається за можливе зробити висновок про бездіяльність з їх боку та визнати її протиправною.

Щодо позовних вимог про зобовязання МВС України прийняти рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності працівника міліції ОСОБА_1 та надіслати його разом з документами до ОСОБА_3 комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області відповідно до Порядку № 707, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, відповідні повноваження МВС України з призначення одноразової грошової допомоги є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноваженим на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету ОСОБА_4 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_4 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про зобовязання МВС України прийняти рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності працівника міліції ОСОБА_1 та надіслати його разом з документами до ОСОБА_3 комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області відповідно до Порядку № 707, є такими, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог позивача щодо зобов'язання ОСОБА_3 комісії УМВС України в Полтавській області провести виплату одноразової грошової допомоги у разі інвалідності працівника міліції ОСОБА_1 відповідно до Порядку № 707, суд зазначає що в розумінні норм Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа може звернутись до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів, у спорі, що розглядається.

У суду відсутні будь-які об`єктивні дані вважати, що відповідач може не виконати рішення МВС України в разі призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги. Отже, відсутній факт порушення прав позивача з боку відповідача у майбутньому, тобто, позивач передчасно звернувся з позовною заявою, яка містить вищезазначену вимогу, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Натомість, з огляду на висновок суду про необгрунтованість відмови в призначенні відповідної одноразової грошової допомоги позивачу з підстав спливу трьохрічного строку для її призначення, суд знаходить обґрунтованим застосування іншого способу захисту порушеного права ОСОБА_1

Порушене право позивача, як на думку суду, має бути відновленим внаслідок зобов`язання ОСОБА_3 комісії УМВС України в Полтавській області повторно направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок та інші необхідні документи щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності щодо ОСОБА_1 в порядку, передбаченому постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 12 травня 2007 року № 707 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції", а також зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути висновок ОСОБА_3 комісії УМВС України в Полтавській області про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності ОСОБА_1 в порядку, передбаченому постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 12 травня 2007 року № 707 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції" - з урахуванням висновків суду у даній справі.

Застосування такої форми захисту порушеного права не буде втручанням до дискреційних повноважень відповідача та одночасно є достатньою гарантією поновлення права на отримання одноразової грошової допомоги, виходячи з установлених судом фактів.

Відтак, позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідачів подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду, суд виходить з наступного.

Зважаючи на той факт, що зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, за приписами частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, є правом, а не обов`язком суду, відповідну вимогу позивача, за відсутності будь-яких обґрунтувань, суд залишає без задоволення.

Зокрема, у суду відсутні будь-які об`єктивні дані вважати, що відповідач може не виконати судове рішення, яке набрало законної сили, без застосування до нього (відповідача) засобів судового контролю.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", ОСОБА_1 як інвалід ІІ групи звільнений від сплати судового збору. Доказів щодо понесення інших судових витрат сторонами не надано.

Отже, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36000, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ), ОСОБА_3 комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, Полтавська область, 36000) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов"язати ОСОБА_3 комісію УМВС України в Полтавській області повторно направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок та інші необхідні документи щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності щодо ОСОБА_1 в порядку, передбаченому постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 12 травня 2007 року № 707 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції".

Зобов"язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути висновок ОСОБА_3 комісії УМВС України в Полтавській області про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності ОСОБА_1 в порядку, передбаченому постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 12 травня 2007 року № 707 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції" - з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_5