Справа № 826/13584/17
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до Публічного акціонерного товариства «Київопорядокомплект» про накладення арешту на кошти та інші цінності, за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності Публічного акціонерного товариства «Київопорядокомплект» (), що знаходяться в банку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2018 позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення у позову у повному обсязі.

В судове засідання з'явився представник відповідача та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник апелянта, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов'язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з'ясування фактичних обставин, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представника апелянта.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відкладення розгляду справи спричинить невиправдане порушення процесуального строку її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 16.10.2013 року, 26.01.2014 року, 31.07.2014 року, 17.10.2014 року, 23.04.2014 року, 15.04.2015 року, 16.07.2015 року ПАТ «Київопорядкомплект» подано до податкового органу розрахунки податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (у частині корисних копалин, для яких затверджено ставки у відносних показниках) за І квартал 2013 року, за IV квартал 2013 року, за І квартал 2014 року, за ІІ квартал 2014 року, за ІІІ квартал 2014 року, за І квартал 2015 року за ІІ квартал 2015 року у яких самостійно визначено суми до сплати у розмірі 356 912, 28 грн., 487 820, 25 грн., 193 050, 00 грн., 127 890, 00 грн., 64 057, 50 грн., 54 652, 50 грн., 113 940, 00 грн.,

11.02.2015 року, 12.02.2016 року, 15.02.2017 року ПАТ «Київопорядкомплект» подано до податкового органу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік за 2016 рік, за 2017 рік, в яких самостійно визначено суму, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 58 023, 09 грн., 65 645, 17 грн., 114 331, 20 грн.

12.02.2016 року ПАТ «Київопорядкомплект» подано до податкового органу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік, в якій самостійно визначено суму, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 114 331, 20 грн.

09.02.2015 року ПАТ «Київопорядкомплект» подано до податкового органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік, в якій самостійно визначено суму, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 884 312, 09 грн.

12.02.2016 року ПАТ «Київопорядкомплект» подано до податкового органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік, в якій самостійно визначено суму, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 3 801 677, 74 грн.

Також, 14.06.2016 року ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві перевірку своєчасності сплати податкових зобов'язань з плати за землю ПАТ «Київопорядкомплект» (), за результатами якої складено Акт № 677/26-50-12-03-16/5503326, висновками якого встановлено порушення термінів самостійно визначеного грошового зобов'язання з земельного податку (орендної плати) з юридичних осіб, визначених п. 287.3 ст. 287, п.57.1 ст. 57 ПКУ у розмірі 231 454, 86 грн.

30.06.2016 року ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № , яким до відповідача застосовано штраф у розмірі 10 % у сумі 35 549, 21 грн. з земельного податку;

- № , яким до відповідача застосовано штраф у розмірі 20 % у сумі 195 905, 65 грн. з земельного податку.

15.02.2017 року ПАТ «Київопорядкомплект» подано до податкового органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік, в якій самостійно визначено суму, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 4 029 778, 40 грн.

03.05.2017 року ПАТ «Київопорядкомплект» подано до податкового органу розрахунок з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за І квартал 2017 року, в якому самостійно визначено суму, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 160 920, 00 грн.

13.03.2017 року та 24.05.2017 року, у зв'язку з наявною заборгованістю, на адресу ПАТ «Київопорядкомплект» податковим органом надсилалися листи-запити, в яких, в порядку ст.ст. 88, 89 Податкового кодексу України від останнього вимагалося надати фінансовий звіт за останній звітний податковий період та детальну роз шифровку активів підприємства, з метою опису майна в податкову заставу.

15.03.2017 року ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення № 1853/26-50-17-26 про опис майна ПАТ «Київопорядкомплект» () у податкову заставу.

15.08.2017 року та 07.09.2017 року податковим керуючим складено Акти опису майна № 757/26-15-17-02-15 та № 783/26-15-17-02-15.

У зв'язку з тим, що за ПАТ «Київопорядокомплект» станом на час звернення з даним позовом рахується заборгованість у розмірі 7 144 959, 85 грн. У відповідності до норм ст. 89 Податкового кодексу України податковим керуючим для здійснення опису майна, на яке поширюється право податкової застави, здійснено вихід за податковою адресою відповідача та встановлено недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу.

Вказане стало причиною звернення позивача до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що немає підстав для застосування п. 20.1.33 ст. 20 Податкового кодексу України, що передбачає можливість накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, оскільки, у ПАТ «Київопорядкомплект» наявне майно, балансова вартість якого (понад 21 мільйон гривень) значно перевищує розмір податкового боргу (7 144 959,85 грн.).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.20.1.17 п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Згідно із п. 94.4. ст. 94 ПК України арешт може бути накладено органом державної податкової служби на будь-яке майно платника податків, крім коштів на рахунку платника податків.

Підпунктом 94.6.2 п. 94.6. ст. 94 ПК України визначено, що застосування адміністративного арешту коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

Відповідно до п. 94.1. ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно із п. 94.2. ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин:

- платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі;

- фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;

- платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби;

- відсутні свідоцтва про державну реєстрацію суб'єктів господарювання, дозволи (ліцензії) на її здійснення, торгові патенти, сертифікати відповідності реєстраторів розрахункових операцій;

- відсутня реєстрація особи як платника податків в органі державної податкової служби, якщо така реєстрація є обов'язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам;

- платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі;

- платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу, та/або акта опису (виділення) майна для його продажу.

Згідно акту опису майна № 757/26-15-17-02-15 від 15.08.2017 податковим керуючим встановлено, що вартість майна, що належить відповідачеві становить 0,00 грн.; відповідно до акту № 783/26-15-17-02-15 від 07.09.2017 року - 390 611, 00 грн.

Відповідно до звіту про фінансовий стан ПАТ «Київопорядкомплект», станом на 31.12.2017 та належним чином засвідчену копію Звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) на кінець 2017 року має готової продукції на суму 5 178, 00 грн., та інших фінансових інвестицій на суму 16 674, 00 грн.

Апелянт вказує, що арешт із підстав, передбачених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 ст. 20 ПК України, не може застосовуватися до майна платника податків, відмінного від коштів, оскільки диспозиція цієї правової норми визначає предметом для накладення арешту виключно кошти та цінності, що знаходяться в банках.

Водночас, умовою застосування норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України є відсутність у платника податків майна, яке може бути використане для погашення податкового боргу, або недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу. Таким чином, на думку апелянта, законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування:

1) арешт на кошти та інші цінності платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу;

2) адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом (не виключно обов'язку сплатити податкове зобов'язання), який застосовується за адміністративним або судовим рішенням (в залежності від виду майна).

Колегія суддів зазначає, що зі змісту ті. 20.1.33 ст. 20 Податкового кодексу України вбачається, що застосування зазначеного заходу можливе за сукупності умов:

1) наявності у відповідача податкового боргу:

2) відсутності у позивача майна або якщо балансова вартість наявного майна менша суми податкового боргу (що мас бути доведено податковим органом), чи доведення того, що наявне майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідно до документів наявних у матеріалах справи, податковий борг ПАТ «Київопорядкомплект» складає 7 144 959,85 грн.

В той же час, відповідно до Балансу (звіт про фінансовий стан) ПАТ «Київопорядкомплект» на 31 грудня 201 7 року у підприємства наявне майно, зокрема:

- готова продукція на суму 5 178 000,00 грн.

- фінансові інвестиції на суму 16 678 000,00 грн.

- інше майно.

Тобто, в даному випадку немає підстав для застосування п. 20.1.33 ст. 20 Податкового кодексу України, що передбачає можливість накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку платника податків, оскільки, у ПАТ «Київопорядкомплект» наявне майно, балансова вартість якого (понад 21 мільйон гривень) значно перевищує розмір податкового боргу (7 144 959,85 грн.).

Крім того, наявність у відповідача податкового боргу не є безумовною підставою для застосування адміністративного арешту коштів на рахунку. Адміністративний арешт не є виключним та єдиним способом погашення податкового боргу. Винятковість адміністративного арешту законодавець чітко пов'язує із обставинами, визначеними п. 94.2. ст.94 ПК України, що виникли між платником податків та податковим органом.

Враховуючи викладене в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з'ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до Публічного акціонерного товариства «Київопорядокомплект» про накладення арешту на кошти та інші цінності - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 11.12.2018