Справа № 640/20138/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

05 грудня 2018 року 14:10№ 640/20138/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., при секретарі судового засідання Прокопенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ГАЗ»

про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків

за участю представників сторін:

від заявника - Чміль А.А.

від відповідача - Васильчук С.С.

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - заявник, ГУ ДФС у місті Києві) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ГАЗ» (), застосованого рішенням керівника контролюючого органу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до судового розгляду на 04 грудня 2018 року.

В судовому засіданні 04 грудня 2018 року судом оголошувалась перерва до 05 грудня 2018 року.

В судовому засіданні 05 грудня 2018 року представник заявника підтримала заяву про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ГАЗ» заперечувала проти задоволення вказаної заяви.

В судовому засіданні судом на обговорення постановлено питання про закриття провадження у справі. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ГАЗ» підтримала ініціативу суду. Представник ГУ ДФС у місті Києві у вирішенні питання поклалась на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Наказом Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №17356 від 23 листопада 2018 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СІТІ ГАЗ» ()» вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «СІТІ ГАЗ» з 29 листопада 2018 року по дату завершення перевірки тривалістю 5 робочих днів.

Вказаний наказ був отриманий представником ТОВ «СІТІ ГАЗ» 29 листопада 2018 року о 15:15 год. Васильчук С.С., що підтверджується матеріалами справи.

З метою проведення позапланової перевірки, 29 листопада 2018 року посадовою особою Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві було здійснено вихід за податковою адресою платника податків, однак, останнім було відмовлено у допуску до проведення перевірки, про що складено акт №2182/26-15-14-01-01 від 29 листопада 2018 року про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки.

Рішенням від 30 листопада 2018 року №113917 Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «СІТІ ГАЗ».

Так, відповідно до пункту 94.1 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно з пунктом 94.4 статті 94 Податкового кодексу України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Абзацом 5 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначено право платника податків щодо недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Частиною 7 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду. Розгляд заяви відбувається за участю органу доходів і зборів, що її вніс, та платника податків, стосовно якого її внесено.

Враховуючи викладене, арешт на майно як винятковий спосіб забезпечення виконання обов'язків платником податків застосовується за рішенням керівника контролюючого органу, прийнятим за наявності законних підстав (зокрема, відмови платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом шляхом розгляду відповідного подання.

За приписами частини 4 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Таким чином, розгляд справи про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків здійснюється на підставі заяви органів доходів і зборів за умови, якщо до закінчення розгляду справи за таким поданням, суд не встановить наявності спору про право.

Спір про право у розумінні частини 4 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням контролюючого органу, яке було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання.

При цьому, Кодексу адміністративного судочинства України не містить переліку будь-яких критеріїв такої незгоди як підстави для висновку про існування спору про право. Отже, у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд оцінює форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору. Така незгода має втілюватись у вчиненні учасником процесу необхідних дій для відновлення порушеного права.

Наявність спору про право в окремих випадках може бути виявлена також і після відкриття провадження у справі за відповідною заявою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №808/1030/17.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, не погоджуючись із наказом №17356 від 23 листопада 2018 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СІТІ ГАЗ» ()» ТОВ «СІТІ ГАЗ» 30 листопада 2018 року звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування вказаного наказу, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією адміністративного позову з відповідною відміткою канцелярії суду.

На думку суду, факт оскарження наказу, за яким працівників контролюючого органу не було допущено до проведення перевірки, що зумовило виникнення передумов для звернення контролюючого органу із заявою у цій справі, підтверджує наявність спору про право в цих правовідносинах у розумінні частини 4 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказана правова позиція також викладена в постановах Київського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2018 року у справі №826/7346/18 та від 23 жовтня 2018 року у справі №2340/3287/18.

При цьому, суд не надає оцінки ні законності дій контролюючого органу щодо призначення та проведення перевірки ТОВ «СІТІ ГАЗ», ні законності наказу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №17356 від 23 листопада 2018 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СІТІ ГАЗ» ()», ні законності дій посадових осіб ТОВ «СІТІ ГАЗ», оскільки це не є предметом розгляду.

Наведене в сукупності свідчить про наявність правових підстав для закриття провадження у справі №640/20138/18.

Одночасно, суд вважає необхідним роз'яснити заявнику, що закриття провадження у справі за зверненням органу доходів та зборів не позбавляє заявника права звернутися до адміністративного суду з відповідною вимогою у порядку позовного провадження.

Також, частиною 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Так, за подання до суду даної заяви Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві було сплачено судовий збір в сумі 1762,00 грн, що підтверджується випискою Державної казначейської служби України за 04 грудня 2018 року.

Згідно з частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, витрати заявника, пов'язані зі сплатою судового збору у наведеному вище розмірі, підлягають поверненню з бюджету.

Керуючись статтями 132, 133, 238, 283, 241 - 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі №640/20138/18 за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ГАЗ» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

2. Повернути Головному управлінню Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) через відповідний орган Державної казначейської служби України судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок, який сплачений на наступні платіжні реквізити: отримувач коштів - УК у Печерському районі/Печерський район, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897, рахунок отримувача - 4021, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини восьмої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Суддя А.І. Кузьменко