Справа № 338/1096/15-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2018 року

Київ

справа № 338/1096/15-а

провадження № К/9901/18711/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області у складі судді Гутича П.Ф. від 3 серпня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Довгополова О.М., Гудима Л.Я., Святецького В.В. від 4 квітня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання вчинити дії, в якому просив:

- визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області в перерахунку призначеної пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, за періоди: з 5 вересня 1979 року по 1 червня 1987 року та з 2 червня 1987 року по 10 грудня 1992 року;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зарахувати періоди роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі з 5 вересня 1979 року по 1 червня 1987 року та з 2 червня 1987 року по 10 грудня 1992 року на пільгових умовах з розрахунку 1 рік роботи за 1 рік 6 місяців;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок пенсії з врахування м пільгового стажу з 16 січня 2015 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 3 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2 з зарахуванням до трудового стажу періодів його роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, з 5 вересня 1979 року по 1 червня 1987 року та з 2 червня 1987 року по 10 грудня 1992 року на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік 6 місяців.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_2 періоди його роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі з 5 вересня 1979 року по 1 червня 1987 року та з 2 червня 1987 по 10 грудня 1992 року на пільгових умовах із розрахунку один рік роботи за один рік 6 місяців і здійснити перерахунок призначеної пенсії з 17 січня 2015 року.

3. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що керувався тим, що якщо певний період роботи особи на території Російської Федерації згідно із законодавством цієї держави повинен обчислюватися на пільгових підставах, то в такому ж порядку цей стаж повинен враховуватися і в Україні. Оскільки у 1991-2001 роках на території Російської Федерації був чинний Закон від 20 листопада 1990 року № 340-1 «Про державні пенсії в Російської РСФР», відповідно до норм якого всі періоди роботи в районах Крайньої Півночі зараховуються в трудовий стаж в півторакратному розмірі та аналогічні норми були встановлені і у Федеральному законі від 15 грудня 2001 року 166-ФЗ «Про державне пенсійне забезпечення в Російській Федерації», то позивач має право на врахування пільгового обчислення стажу його роботи у періоди, щодо яких виник спір.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Тисменицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 3 серпня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2017 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області з 2001 року та отримує пенсію за віком.

22 червня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області із заявою про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі з 5 вересня 1979 року по 1 червня 1987 року та з 2 червня 1987 року по 10 грудня 1992 року на пільгових умовах з розрахунку 1 рік роботи за 1 рік 6 місяців.

Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області листом від 26 червня 2015 року № 3387/03 повідомило позивача про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, мотивуючи відмову тим, що для пільгового (кратного) обчисленням стажу його роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі немає підстав, оскільки він не надав письмових трудових договорів за ці періоди.

6. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Касаційна скарга обґрунтована тим, що на працівників, які працювали вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі не поширюються додаткові пільги, передбачені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяці роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

8. Відзиву на касаційну скаргу Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 3 серпня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2017 року ОСОБА_2 не подано.

9. Тисменицьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області заявлено клопотання про заміну сторони у справі з управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на його правонаступника - Тисменицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» Ямало-Немецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі, а Ханти-Мансійський округ Тюменської області - до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі.

11. За правилами абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року № 1908-VІІ «Про розширення пільг на осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і у місцевостях, що прирівнюються до районів Крайньої Півночі».

12. Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

13. Статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

14. Аналогічні умови щодо застосування пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, передбачені й Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.

15. Абзацом першим пункту 5.9 Положення про вахтовий метод організації робіт, затвердженого постановою Державного комітету Союзу РСР з праці і соціальних питань, Президії ВЦРПС та Міністерства охорони здоров'я Союзу РСР від 31 грудня 1987 року № 794/33-82, встановлено, що працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених статтями 1 та 2 Указу від 26 вересня 1967 року.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

16. Як вбачається із записів у трудовій книжці ОСОБА_2 та довідки Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта» від 5 червня 2015 року № 10-955, позивач, перебуваючи в трудових відносинах з Івано-Франківським управлінням бурових робіт на посаді машиніста підіймача, працював вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, а саме з 5 вересня 1979 року по 1 червня 1987 року в Ханти-Мансійському автономному окрузі Тюменської області, а з 2 червня 1987 року по 10 грудня 1992 року в Ямало-Ненецькому автономному окрузі Тюменської області.

17. Пільги, передбачені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», в тому числі зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом.

18. З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що на працівників, які працювали вахтовим методом в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а додаткові пільги, передбачені статтею 5 зазначеного Указу, зокрема зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються.

19. Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховним Судом України у постановах від 27 жовтня 2015 року у справі № 21-3324а15 та від 13 квітня 2016 року у справі № 344/9046/15-а та Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 338/1152/14-а.

20. Оскільки у справі, яка розглядається суди встановили, що позивач у періоди, щодо яких виник спір, працював вахтово-експедиційним методом, то він не має право на зарахування в пільговому обчисленні ці періоди, а відтак висновки судів попередніх інстанцій, не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.

21. З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на мотиви викладені у цій постанові.

22. Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо якого виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесу до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

23. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» реорганізовано шляхом злиття управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області та управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області та утворено Тисменицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

24. За вказаних обставин клопотання Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про заміну сторони у справі, у зв'язку з реорганізацією деяких територіальних органів Пенсійного фонду України шляхом злиття окремих органів Пенсійного фонду України, відповідача - управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області його правонаступником - Тисменицьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

25. Статтею 351 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

26. З огляду на викладене, враховуючи те, що суди першої та апеляційної інстанцій повно встановили фактичні обставини справи, але неправильно застосували норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, колегія суддів вважає, що рішення судів попередніх інстанцій слід скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись статтями 52, 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Замінити відповідача - управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області його правонаступником - Тисменицьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Касаційну скаргу Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити.

Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 3 серпня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2017 року скасувати.

Ухвалити нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

судді Я. О. Берназюк

М. І. Гриців