Справа № 560/3510/18
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3510/18
РІШЕННЯ

іменем України

04 грудня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І.

за участю:секретаря судового засідання Яворської І.Ю., представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати постанову Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за № 22/508 від 16.10.2018 на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 у розмірі 111690,0 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до наказу № 02-09/2018 від 14.09.2018 фізична особа-підприємець ОСОБА_3 з 18.09.2018 прийняв на роботу ОСОБА_4 на посаду продавець-консультант за умовами трудового договору. Позивачем за укладеними трудовими договорами, в т.ч. із ОСОБА_4, перераховано до відповідних бюджетів суми податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного соціального внеску. Висновки відповідача про відсутність 19.09.2018 на місці здійснення відвідування трудового договору із працівником є передчасним та необґрунтованим, оскільки законодавство не зобов'язує забезпечувати на місці здійснення підприємницької діяльності такого документу.

Ухвалою від 30.10.2018 суд відкрив провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначив судове засідання на 20.11.2018 (арк. спр. 2-3).

Відповідно до протокольної ухвали від 20.11.2018 відкладено розгляд справи на 04.12.2018 (арк. спр. 68-69).

12.11.2018 відповідачем подано до суду Відзив на позов, згідно якого в задоволенні позову просить відмовити. Вказує, зокрема, що посадовими особами Управління Держпраці у Хмельницькій області 19 вересня 2018 року проведено відвідування ФОП ОСОБА_3, який здійснює підприємницьку діяльність у приміщенні спеціалізованого магазину за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 11М. У зазначеному приміщенні виконувала роботу по приготуванню та продажу напоїв ОСОБА_4, якою були надані пояснення, що вона працює у ФОП ОСОБА_3, однак договору не укладала. В подальшому, за результатами інспекційного відвідування посадовими особами Управління Держпраці у Хмельницькій області складено ОСОБА_5 відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю від 24.09.2018, та встановлено, що фактичні трудові відносини між ОСОБА_4 і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 станом на 19.09.2018 належним чином не оформлені. Про зазначене свідчить відсутність документів про оформлення трудового договору під час інспекційного відвідування, а також відсутність належно оформлених документів про повідомлення органів ДФС про прийнятгя працівника на роботу (арк. спр. 34-39).

28.11.2018 до суду від позивача надійшла відповідь на Відзив, в якому також вказує, зокрема, про те, що метою проведення заходів згідно п.33 Порядку є інформування, моніторинг дотримання та виконання законодавства про працю, а не з метою здійснення державного контролю та нагляду, що виходить з розділу, в якому міститься цей пункт під назвою "Забезпечення об'єкта відвідування та його працівників інформацією та консультаціями щодо найбільш ефективних способів дотримання законодавства про працю" (арк. спр. 73-75).

Відповідно до протокольної ухвали від 04.12.2018, суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (арк. спр.78-80) в якому позивач вказує про намір оскаржити наказ №184 від 21.09.2018, який не отримав від відповідача на свій запит. Суд вважає, що вказана позивачем причина переходу із спрощеного провадження в загальне позовне провадження не може бути підставою для цього. Також потрібно враховувати, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного провадження ухвалою від 30.10.2018, суд врахував ч.3 ст.257 КАС України, і це не заперечували учасники справи з дати прийняття згаданого рішення до 04.12.2018, реалізувавши свої права до першого судового засідання.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на ті ж обставини і докази, які вказані в позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача в задоволенні позовних вимог просив відмовити з вказаних у Відзиві на позовну заяву підстав.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що з 18.09.2018 року вона працює у ФОП ОСОБА_3 продавцем кавових напоїв. Нею власноручно були написані пояснення 19.09.2018, однак вона не пам'ятає, що саме вказала у них, і це пояснює своїм хвилюванням під час перевірки. 20.09.2018 вона зареєструвалася підприємцем, але не пригадує, як саме це відбувалося, а наступного дня 21.09.2018, ФОП ОСОБА_3 сказав їй що цього вже не потрібно.

Заслухавши учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини, на які вони покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Згідно з п. 33 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, посадовими особами Управління Держпраці у Хмельницькій області (ОСОБА_6, ОСОБА_7) 19 вересня 2018 року проведено відвідування ФОП ОСОБА_3, який здійснює підприємницьку діяльність у приміщенні спеціалізованого магазину за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 11М, що підтверджується Службовою запискою від 20.09.2018. На момент відвідування у приміщенні магазину знаходилася одна особа, яка зазначила, що для укладення трудового договору з фізичною особою-підприємцем жодних документів не надавала та договір не підписувала (арк. спр. 43).

Відповідно до письмового пояснення від 19 вересня 2018 року, 17:15 год., наданого ОСОБА_4, вона працює у кіоску «Coffemonio» за адресою м. Хмельницький вул. Зарічанська, 11М у ФОП ОСОБА_3 з 18.09.2018 року. Робочий день триває з 7:30 до 21:00. В обов'язки входить приготування та продаж напоїв. Заробітна плата буде виплачена після успішного стажування. Жодних документів для оформлення на роботу не надавала. Жодних договорів з ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_8 не укладала (арк. спр. 42).

21.09.2018 відповідачем прийнято наказ за №184, згідно якого вирішено провести інспекційне відвідування по додержанню законодавства про працю, зокрема, у ФОП ОСОБА_3 (арк. спр. 44).

Відповідно до Направлення на проведення інспекційного відвідування за №809/18 від 21.09.2018 доручено проведення інспекційного відвідування по додержанню законодавства про працю у ФОП ОСОБА_3, згідно наказу №184 від 21.09.2018 інспекторам Ящук Оксані Володимирівні та Кухар Людмилі Петрівні (арк. спр.45).

З 21.09.2018 по 24.09.2018 працівниками відповідача проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, за результатами якого складено ОСОБА_5 інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №22/01/2733-ІВ від 24.09.2018, яким встановлено, що фактичні трудові відносини між ОСОБА_4 і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 станом на 19.09.2018 належним чином не оформлені. Трудовий договір у письмовій формі належним чином із вищевказаною особою, як найманим працівником, відповідно до вимог ч.1, ч.3 ст. 24 КЗпП України станом на 19.09.2018 не укладено, до початку допуску працівника до роботи своєчасно не подано відповідне повідомлення до органів ДФС, згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу". Також в даному акті вказано, зокрема, що законодавство України не передбачає стажування найманих працівників. В ході проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3 надав письмові пояснення, що з 20 вересня 2018 року він співпрацює з ФОП ОСОБА_4 Щодо роботи ОСОБА_4 18-19 вересня 2018 року пояснення надати відмовився (арк. спр. 46-51, 53).

27.09.2018 позивачем було подано до Управління Держпраці у Хмельницькій області заперечення/зауваження до акту інспекційного відвідування, згідно яких він надав ряд документів, за якими ОСОБА_4 уклала трудовий договір з ОСОБА_3 18.09.2018. Зокрема, позивачем надано: 1) копія повідомлення про прийняття працівника на роботу; 2) копія трудового договору з працівником ОСОБА_4; 3) копія заяви про прийняття працівника на роботу ОСОБА_4; 4) пояснення працівника ОСОБА_4; 5) копія наказу про прийняття працівника ОСОБА_4 на роботу (арк. спр. 26).

Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 14.09.2018 на ім'я ФОП ОСОБА_3 просить про прийняття на роботу (арк. спр. 11).

Наказ №02-09/2018 від 14.09.2018, виданий ФОП ОСОБА_3, про прийняття ОСОБА_4 на роботу з 18.09.2018 на посаду продавець-консультант (арк. спр. 12).

Відповідно до Трудового договору від 18.09.2018, правочин укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (працівником), згідно якого працівник зобов'язаний виконувати роботу продавця-консультанта (арк. спр. 13).

Повідомлення про прийняття працівника на роботу (дата початку роботи - 18.09.2018), яке, однак, було подано до ГУ ДФС у Хмельницькій області лише 27.09.2018, що підтверджується реєстраційною відміткою на такому повідомленні (арк. спр. 15), а також листом ГУ ДФС у Хмельницькій області "Про надання інформації" від 07.11.2018 за №28505/9/22-01-13-01-17 (арк. спр. 40).

Листом від 01.10.2018 за №4499/18 Управління Держпраці у Хмельницькій області повідомило позивача, що стосовно наданих в Управління копій документів, які б свідчили про належне оформлення трудових відносин із найманим працівником ОСОБА_4, є всі підстави вважати, що вони складені після проведення інспекційного відвідування з метою приховання неоформлених трудових відносин. Про зазначене свідчить відсутність документів про оформлення трудового договору із ОСОБА_4 під час інспекційного відвідування, а також відсутність належно оформлених документів про повідомлення органів ДФС про прийняття працівника на роботу (арк. спр. 27).

Постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 16.10.2018 за №22/508 накладено на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 штраф у розмірі 111690 грн., на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України (арк. спр. 57-58).

Згідно з п.2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМ України від 26.04.2017, № 295 (далі - Порядок №295), державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Водночас, відповідно до п.33 Порядку №295 інспектор праці самостійно приймає рішення про необхідність відвідування роботодавця з метою інформування його та працівників про найбільш ефективні способи дотримання законодавства про працю, моніторингу стану його дотримання, у тому числі щодо оформлення трудових відносин.

Згідно з абз.3 ч.1 п.11 Порядку інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.

Однак винесення будь-яких рішень за наслідками відвідування у порядку п.33 Порядку №295 законодавством не передбачено. Проте отримання письмових пояснень від працівника під час відвідування відповідає вимогам Порядку №295.

Пунктом 8 Порядку №295 визначено, що про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Згідно з п.20 Порядку №295, акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об'єкта відвідування.

Отже, результати проведеного інспекційного відвідування були оформлені відповідачем у вказаному вище акті.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з ч.1,3 ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, у будь-якому випадку заборонено допускати працівника до роботи до того, як будуть виконані вимоги ст.24 КЗпП України.

Порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413. Вказаним порядком встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів, як, зокрема: засобами електронного зв'язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі.

Отже, повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу є частиною укладання трудового договору, яке складається із виданого наказу та повідомлення Державної фіскальної служби та її територіальних органів. Аналогічне роз'яснення міститься в листі Держпраці України від 03.08.2015 за №1364/24/21/01/2298-15.

Суд дійшов висновку, що письмові докази, в тому числі пояснення ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_4, свідчать про доведеність факту виконання трудових обов'язків ОСОБА_4 19.09.2018 без укладення трудового договору та без повідомлення ДФС України про прийняття працівника на роботу.

Так, вказаний факт підтверджується: 1) відсутністю (ненаданням) при проведенні з 21.09.2018 по 24.09.2018 інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3 трудового договору, укладеного між ним та ОСОБА_4; 2) повідомленням про прийняття працівника на роботу, поданим до ГУ ДФС у Хмельницькій області лише 27.09.2018, в той час як дата початку роботи працівника - 18.09.2018; 3) поясненнями ОСОБА_4 від 19.09.2018, згідно яких вона працює у ФОП ОСОБА_3 з 18.09.2018 без укладення договору, і критичної оцінки судом показам свідка наданими в суді щодо не пригадування змісту свого пояснення від 19.09.2018, яке написано нею власноручно; 4) поясненнями ФОП ОСОБА_3 від 24.09.2018, згідно яких він співпрацює з 20.09.2018 із ОСОБА_4, та надання ним в подальшому, лише разом із запереченнями від 27.09.2018 до акту перевірки, укладеного трудового договору із датою укладення 18.09.2018.

Відповідно до ч.1-2 ст.265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Суд також зазначає, що укладення в подальшому, після проведення інспекційного відвідування, між позивачем та ОСОБА_4 трудового договору не може бути підставою для висновків про правомірність дій позивача щодо допуску ОСОБА_4 до роботи з 18.09.2018 без укладеного письмового трудового договору та без повідомлення ДФС України про прийняття працівника на роботу.

Отже, прийнята відповідачем постанова про накладення штрафу за порушення вимог ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України винесена в межах повноважень, у визначений законодавством спосіб та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення. Встановлення порушення позивача та штраф за це порушення накладений в межах санкції ч. 2 ст.265 КЗпП України.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не довів позовні вимоги, а суб'єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, довів, що діяв у межах закону при прийнятті оскаржуваного рішення, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов не задовольняється.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позов не підлягає задоволенню, сплачений позивачем судовий збір не підлягає відшкодуванню на його користь.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07 грудня 2018 року

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (АДРЕСА_1,29000 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці (вул. Кам'янецька, 74, м.Хмельницький, Хмельницька область,29013 , код ЄДРПОУ - 39793137)

Головуючий суддя ОСОБА_9