Справа № 620/3635/18
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року Чернігів Справа № 620/3635/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.

за участі секретаря Демусенко А.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Зазимко А.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, третя особа на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма "Сіверянка" про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернулася до суду з адміністративним позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - Чернігівське ОУПФУ), третя особа на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма "Сіверянка" (далі - ПАТ "Сіверянка"), в якому просить:

- зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати позивачу до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди її роботи з 13.10.1986 по 20.08.1992 та з 23.12.1993 по 23.12.1998 та призначити з 07.08.2018 пенсію на пільгових умовах за Списком №2 згідно п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що станом на день звернення до Чернігівського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах її загальний трудовий стаж становив 34 роки 8 місяців 15 дні, вік - 51 рік 11 мсяців на момент подання заяви. При цьому, посади, які вона займала під час роботи, дають право на пільгову пенсію за Списком №2. Також, позивачка вважає, що зазначене є достатньою умовою для призначення відповідачем їй пенсії, однак останній протиправно відмовив у здійсненні вказаних дій.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, у встановлений судом строк надавши свій відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивачка необґрунтовано обчислює пільговий стаж тільки на підставі записів трудової книжки не зважаючи на те, що в ній відсутні необхідні записи про занятість в шкідливих та важких умовах праці повний робочий день. Зазначив, що підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є не лише наявність професії (посади) та виробництва у конкретному списку, а також підтвердження відповідних умов праці працівника за результатами атестації робочих місць за умовами праці впродовж повного робочого дня, встановленого для цього виробництва, робіт, професій та посад. У зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи та атестації займаної посади, відповідачем було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, підтвердженням чому є наявна в матеріалах справи роздруківка з сайту відстеження поштових відправлень.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 по досягненню 51 року та 11 місяців (07.08.2018) звернулась до Чернігівського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

При цьому, листом від 23.10.2018 за №25181/06 відповідач повідомив ОСОБА_1, що їй відмовлено в призначенні вказаної пенсії у зв'язку з відсутністю пільгової довідки, яка відповідає вимогам чинного законодавства та відсутністю необхідного пільгового стажу роботи на день подання заяви.

Вважаючи вказану відмову Чернігівського ОУПФУ протиправною, позивачка звернулась до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

В силу прямої дії ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому ст.46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Вказане повністю кореспондується зі ст.1 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) - громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.100 вказаного Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст.12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Отже, згідно із п."б" ч. 1 ст.13 Закону на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 50 років 6 місяців - з 01.04.1965 по 30.09.1965; 51 рік - з 01.10.1965 по 31.03.1966.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абз.1 цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз.1 ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31.12.2021.

Статтею 62 Закону встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пунктів 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до пунктів 3, 4.5 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Якщо атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41 передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, до такої категорії працівників віднесені, серед іншого, робітники та інженерно-технічні робітники, безпосередньо зайняті в цехах, виробництвах (на правах цехів) и окремих установках нижченаведених виробництв, зокрема, гумового та шинного в цехах, ділянках: каландрових, збірних, рукавних, транспортерних стрічок та приводних ременів, автокамерних та шинних, формової та неформової техніки (за виключенням обробки гумових формових та неформових деталей), гумового взуття (за виключенням ділянок сортування та упаковки), закройно-намазочних, маканних виробів, ебоніту та виробів з нього, повітроплавного та інженерного майна, губчатих виробів, засобів хімічного захисту, прогумованих тканин, гумування закритих ємностей та хімічної апаратури, валів та інших виробів; регенерата (за виключенням ділянок старої гуми та підготовчих цехів); гутаперчі (розділ ХІ "Хімічне виробництво", підрозділ 1 "Основне виробництво", п.4).

Відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, до такої категорії працівників відносяться робітники, зайняті у виготовленні засобів хімічного захисту (розділ ХХ. Легка промисловість 2211000а-17541).

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до довідки ПАТ "ВТФ "Сіверянка" від 22.05.2018 №16 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працювала повний робочий день на Чернігівській фабриці гумо-технічних виробів за період з 13.10.1986 по 31.12.1991 та виконувала роботи безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту за професією, посадою швачка 5 розряду, яка передбачена Списком №2 розділу 11 підрозділу 1 п.4 постанови Ради Міністрів України СРСР від 22.08.1956 №1173 (а.с.20).

Таким чином підтверджується робота позивачки, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за період з 12.03.1986 по 01.08.1992, а тому відповідний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Щодо позовних вимог про зарахування періоду роботи позивачки з 23.12.1993 по 23.12.1998 до пільгового стажу суд зазначає наступне.

В трудовій книжці позивачки відсутня інформація щодо проведення атестації її робочого місця за період з 23.12.1993 по 23.12.1998, жодних уточнюючих довідок, що підтверджували б спеціальний трудовий стаж та проведення атестації робочого місця позивачки за вказаний період матеріали справи не містять.

Наказом Чернігівської швейної фабрики "Сіверянка" від 23.12.1993 №168 затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням, згідно Спискам №1, №2 (а.с.21).

Відповідно до листа Державної експертизи Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 05.06.2001 №306/13 експертизою матеріалів атестації робочих місць, наданих ЗАТ "Сіверянка", встановлено, що первинна атестація робочих місць проведена відповідно з вимогами нормативних документів по цьому питанню, за її результатами видано наказ від 23.12.1993 №168, яким підтверджено право на пенсію за Списком №2 працівникам підрозділів, які вказані в переліку професій вищевказаного наказу про результати атестації. Умови оплати праці, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 для професій, приведених в наказі №168, працівникам ЗАТ "Сіверянка" підтверджено на термін до 23.12.1998.

Однак, згідно додатку до наказу Чернігівської швейної фабрики "Сіверянка" від 23.12.1993 №168 "Перелік робочих місць, виробництв, професій та посад, працівникам яких підтверджується право на пільгове пенсійне забезпечення", до Списку №2 не віднесено посаду швачки, яку у цей період обіймала позивачка (а.с.40 на звороті).

Таким чином, період роботи позивачки на посаді швачки з 23.12.1993 по 23.12.1998 не підлягає зарахуванню до пільгового стажу з підстав відсутності доказів на підтвердження шкідливих умов праці у орендному підприємстві "Сіверянка" та проведення атестації робочого місця за вказаний період.

При цьому, суд також не приймає до уваги пояснення свідків, допитаних під присягою в судовому засіданні, оскільки такі пояснення відповідно до норм чинного законодавства не можуть бути підтвердженням наявності трудового стажу зі шкідливими умовами праці. Як зазначалось вище, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Так, в силу ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на встановлені обставини, виходячи з меж позовних вимог, суд приходить до висновку щодо протиправності відмови відповідача у зарахуванні періоду роботи позивачки з 13.10.1986 по 20.08.1992 до пільгового стажу та необхідності зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати період роботи позивачки 13.10.1986 по 20.08.1992 до пільгового стажу, в той же час, позовні вимоги в частині зарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 23.12.1993 по 23.12.1998 до пільгового стажу та призначення позивачці пенсії на пільгових умовах за Списком №2 з 07.08.2018 задоволенню не підлягають через недостатність пільгового стажу.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, третя особа на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма "Сіверянка" про зобов'язання вчинити певні дії слід задовольнити частково.

Враховуючи положення ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачена сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського ОУПФУ у відповідності до частини задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, третя особа на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма "Сіверянка" про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати ОСОБА_1 період її роботи з 13.10.1986 по 20.08.1992 до пільгового стажу.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 352,40 грн (триста п'ятдесят дві гривні 40 коп) згідно частини задоволених вимог.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 14020, ід. код НОМЕР_1);

Відповідач - Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України (просп. Миру,44, м. Чернігів, 14005, );

Третя особа - Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма "Сіверянка" (вул. Малиновського, 36, м.Чернігів, 14020, ).

Повне рішення суду складено 11.12.2018.

Суддя Л.О. Житняк