Справа № 826/16305/17
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 грудня 2018 року № 826/16305/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у склад судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДФС у Чернігівській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІС-Компані»

про стягнення заборгованості

представники позивача та відповідача - не з'явилися,

сторін:

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Чернігівській області (адреса: 14000, Чернігівська обл., місто Чернігів, вул. Реміснича, 11, ) (надалі - позивач або ДФС) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІС-Компані" (адреса: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 2, ) (далі - відповідач або ТОВ "ВІС-Компані"), у якому просить:

стягнути з відкритих рахунків в установах банку ТОВ «ВІС-Компані» податковий борг по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 37 746,40 грн.

В якості підстави позову позивач посилається на те, що відповідач є платником податків, зборів та обов'язкових платежів і зобов'язаний сплачувати останні у строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України. Разом з тим, станом на день звернення до суду з даним позовом за відповідачем обліковується податковий борг.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.12.2017 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у даній адміністративній справі; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, запропоновано відповідачу подати до суду у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали суду відзив на позовну заяву.

Відповідач відзив на позовну заяву Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській не надав.

Не зважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду заяви позивач та відповідач явку своїх представників у судове засідання 11.07.2018 не забезпечили, з урахуванням чого, адміністративна справа, відповідно до ч.ч. 5, 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України), розглядається у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ТОВ «ВІС-Компані» перебуває на обліку в ГУ ДФС у Чернігівській області.

Відповідно до облікової картки платника податків, станом на 01 грудня 2017 року у відповідача обліковується заборгованість перед бюджетом у розмірі 37746,40 грн. по земельному податку з юридичних осіб, який виник у зв'язку з несплатою податкових зобов'язань, визначених в наступних податкових деклараціях:

- Податкова декларація № від 12.03.2014 (термін сплати 30.12.2014 за період листопад 2014 р.) - сума 2221,95 грн.;

- Податкова декларація № від 12.03.2014 (термін сплати 30.01.2015 за період грудень 2014 р.) - сума 2221,91 грн.

- Податкова декларація № від 20.02.2015 (термін сплати 02.03.2015 за період січень 2015 р.) - сума 2775,21 грн.

- Податкова декларація № від 20.02.2015 (термін сплати 30.03.2015 за період лютий 2015 р.) - сума 2775,21 грн.

- Податкова декларація № від 20.02.2015 (термін сплати 30.04.2015 за період березень 2015 р.) - сума 2775,21 грн.

- Податкова декларація № від 20.02.2015 (термін сплати 30.05.2015 за період квітень 2015 р.) - сума 2775,21 грн.

- Податкова декларація № від 20.02.2015 (термін сплати 30.06.2015 за період травень 2015 р.) - сума 2775,21 грн.

- Податкова декларація № від 20.02.2015 (термін сплати 30.07.2015 за період червень 2015 р.) - в сумі 2775,21 грн.

- Податкова декларація № від 20.02.2015 (термін сплати 30.08.2015 за період липень 2015 р.) - в сумі 2775,21 грн.

- Податкова декларація № від 20.02.2015 (термін сплати 30.09.2015 за період серпень 2015 р.) - в сумі 2775,21 грн.

- Податкова декларація № від 20.02.2015 (термін сплати 30.10.2015 за період вересень 2015 р.) - в сумі 2775,21 грн.

- Податкова декларація № від 20.02.2015 (термін сплати 30.11.2015 за період жовтень 2015 р.) - в сумі 2775,21 грн.

- Податкова декларація № від 20.02.2015 (термін сплати 30.12.2015 за період листопад 2015 р.) - в сумі 2775,21 грн.

- Податкова декларація № від 20.02.2015 (термін сплати 30.01.2016 за період грудень 2015 р.) - в сумі 2775,23 грн.

У зв'язку з наявною заборгованістю, ДПІ у м. Чернігові ГУ Міндоходів у Чернігівській області було надіслано ТОВ «ВІС-Компані» податкову вимогу від 03.04.2014 № 799-25. Вказана податкова вимога була направлена листом з рекомендованим повідомленням про вручення та отримана Відповідачем 10.04.2014.

Однак, ТОВ «ВІС-Компані» не вжито заходів щодо погашення існуючої заборгованості і на день розгляду справи сума боргу залишається несплаченою.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання ( з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пп. 59.1, 59.4 ст. 59 ПК України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Також, п. 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Відповідно до п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПК України та законами з питань митної справи.

Однак відповідач, в порушення вказаних норм свої зобов'язання не виконав, про свідчить сума наявного боргу.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Наявний податковий борг підтверджується розрахунком суми позовних вимог, довідкою про стан розрахунків з бюджетами, податковою вимогою.

Таким чином, сума податкового боргу відповідно до вимог чинного законодавства України є узгодженою і визнається сумою податкового боргу платника податків, розмір якої підтверджується наявними в матеріалах справи довідкою та розрахунком.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України, позивач, як контролюючий орган здійснює контроль за платниками податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 ст. 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків в банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Крім того, відповідно до п. 95.4 ст. 95 Кодексу, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, яка належить такому платнику податків.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, проаналізувавши всі обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДФС підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 6, 72-77, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Головного управління ДФС України у Чернігівській області задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІС-Компані» (адреса: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 2, ), на користь Головного управління ДФС у Чернігівській області (адреса: 14000, Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Реміснича, буд. 11, ) суму податкового боргу у розмірі 37 746,40 грн. (тридцять сім тисяч сімсот сорок шість гривень 40 копійок) на р/р 0002, одержувач УК у місті Чернігові 18010500, код 38054398, МФО 853592.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до пп. 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя К.С. Пащенко