Справа № 810/3853/18
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2018 року м.Київ № 810/3853/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Головенко О.Д.,

при секретарі судового засідання Желевській О.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Берези Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Київській області про визнання протиправними дій та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Держпраці в Київській області та просить суд:

визнати протиправними дії щодо внесення постанови про накладення штрафу уповноваженими особами № КВ 592/902/АВ/П/П/ФС-281 від 27.06.2018;

скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № КВ 592/902/АВ/П/П/ФС-281 від 27.06.2018 у розмірі 111 690,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що відповідачем за результатами інспекційного відвідування було прийнято рішення про накладення штрафу у розмірі 111 690,00 грн., який на її думку є протиправним та безпідставним, оскільки справа про накладення спірного штрафу розглядалась у відсутності позивача.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні.

Також подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в обґрунтування його вказує, що під час інспекційного відвідування було встановлено порушення, а саме позивачем допущено до роботи продавця без укладення відповідного трудового договору та без повідомлення ДФС.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.08.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані учасниками справи та заслухавши їх пояснення, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус фізичної особи - підприємця, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність за Код КВЕД 47.11, а саме роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах, переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі наказу про проведення інспекційного відвідування № 2011 від 06.06.2018 та направлення на проведення інспекційного відвідування від 06.06.2018 № 592 Головним управлінням Держпраці у Київській області було проведене інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 на предмет дотримання вимог законодавства про працю.

За результатами інспекційного відвідування було складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № КВ/592/902/АВ від 12.06.2018 та внесено припис № КВ592/902/АВ/П від 13.06.2018.

Під час інспекційного відвідування було встановлено такі порушення:

ч. 1 ст. 21 КЗпП України, а саме трудовий договір не укладено між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичної особою, за яким працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені чинним законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін;

ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме працівники допускаються до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

постанови Кабінету Міністрів України № 413, а саме не повідомлено центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи 21.06.2018 відповідачем було направлено ФОП ОСОБА_4 повідомлення щодо розгляду справи про накладення штрафів, передбачених ч. 2 ст. 265 КЗпП України, яке позивач отримала 23.06.2018 (роздруківка с офіційного сайту Укрпошти).

За результатами розгляду справи про накладення штрафу та на підставі акту інспекційного відвідування 27.06.2018 Головним управлінням Держпраці у київській області було винесено спірну постанову про накладення штрафу № КВ 592//902/АВ/П/П/ФС-281.

Вважаючи вказану постанову такою, що прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, позивач звернулась з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між учасниками справи, суд виходив з такого.

Абзацом 2 п. 8 Порядку здійснення державного контролю за додержання законодавства про працю, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017 (далі - Порядок № 295) визначено, що про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Враховуючи вищезазначене норму та зважаючи на ризик завдати шкоди інспекційному відвідуванню, відповідач не був зобов'язаний попереджати суб'єкта господарювання про заплановане інспекційне відвідування/

Перед початком інспекційного відвідування інспектор праці, відповідно до п. 9 Порядку № 295 зобов'язаний пред'явити об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Так, інспектороми праці перед початком інспекційного відвідування було пред'явлено своє службове посвідчення ФОП ОСОБА_1 Також позивачу було надано для ознайомлення направлення на проведення інспекційного відвідування № 592 від 06.06.2018, в якому ФОП ОСОБА_1 зробила відмітку про ознайомлення.

Відповідно до п. 11 Порядку № 295 інспектор праці має право:

під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених п. 5 Порядку № 295, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги;

наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.

Відповідно до п. 19 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Відповідно до п. 21 Порядку № 295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 визначений Порядок накладання штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок № 509).

Відповідно до п. 6 та п.7 Порядку № 509 про розгляд справи про накладення штрафу уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. Справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено.

Як вже було встановлено судом, Головним управлінням Держпраці у Київській області було направлено листа ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи про накладення штрафу № 4.3/2/18/8720 від 18.06.2018, що підтверджує чек про відправлення рекомендованого листа № 594.

Згідно роздруківки з офіційного сайту Укрпошти даний рекомендований лист надійшов до поштового відділення позивача 22.06.2018 та 23.06.2018 позивач отримала поштове відправлення.

Таким чином, суд не бере до уваги твердження позивача про неналежне повідомлення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Щодо суті встановлених під час інспекційного відвідування порушень, суд зазначає наступне.

Як встановлено під час перевірки ФОП ОСОБА_1 не було укладено трудовий договір між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичної особою.

Статтею 21 КЗпП визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Під час інспекційного відвідування відповідачем було встановлено, що 11.06.2018 ОСОБА_5 виконувала обов'язки продавця магазину, а саме продавала каву та морозиво без укладення трудової угоди.

Також під час перевірки було встановлено, що позивачем було допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, ст. 24 КЗпП визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (ст. 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації за погодженням між керівниками підприємств, установ, організацій, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Забороняється укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоров'я.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що громадянку ОСОБА_5 було допущено до роботи на посаду продавця з 11.06.2018 без укладання трудового договору, оформленого наказом у ФОП ОСОБА_1, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Крім того, позивачем в порушення постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 було допущено працівника до роботи без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме органів фіскальної служби.

На підставі наданих під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 пояснень від 11.06.2018, ОСОБА_5 виконувала обов'язки з продажу кави та морозива у магазині, що належить позивачу, а саме за адресою: АДРЕСА_1.

Також у судовому засіданні позивач вказала, що ОСОБА_5 перебуває у неї на стажуванні та отримує заробітну плату двічі на місяць, однак такі пояснення суд не приймає до уваги, оскільки будь - яких доказів на підтвердження ФОП ОСОБА_1 не надала (наказ про призначення стажування тощо).

Суд наголошує на тому. що в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_5, які свідчать про те, що вона працює у позивача та виконує обов'язки продавця магазину з 8 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. за відсутності основного працівника ОСОБА_6 Вказала, що умови праці її влаштовують, претензій до ФОП ОСОБА_1 по розрахунках за виконану нею працю продавця не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач як суб'єкти владних повноважень довів суду правомірність прийнятої постанови про накладення штрафу № КВ 592/902/АВ/П/П/ФС-281 від 27.06.2018 у розмірі 111 690,00 грн.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 05 жовтня 2018 р.