Справа № 822/1820/18
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1820/18

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Франовська К.С.

06 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Іваненко Т.В. Кузьменко Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року (час ухвалення рішення - не зазначено, місце ухвалення - м. Хмельницький, дата складання повного тексту рішення - 06.08.2018 р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

1) визнати неправомірними дії відповідача щодо застосування при перерахунку пенсії меншого відсотка від суми грошового забезпечення- 70% замість 79% ;

2) зобов`язати відповідача здійснити новий перерахунок пенсії у розмірі 79% грошового забезпечення( в редакції закону, чинній на час призначення пенсії)з урахуванням норм Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ та членів їх сімей» №900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008, № 998 від 11.11.2015;

3) перераховану недоплату по пенсії виплатити однією загальною сумою в повному обсязі за період з 01.01.2016 без будь-яких обмежень, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправним і скасувати рішення у формі протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 в розмірі 70 % від суми грошового забезпечення з 01.01.2016.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2016 року, відповідно до вимог частини 3 статті 63, частини 3 статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", згідно довідки від 21 березня 2018 року № 44/121/49-2018, виданої ліквідаційною комісією УМВС в Хмельницькій області, виходячи із розміру 79% грошового забезпечення.

В задоволенні позовних вимог в частині виплати перерахованої недоплати по пенсії однією загальною сумою з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, яке покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та відмовити у позові.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що на виконання вимог постанови КМ України №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103), на підставі наданої Ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ в Хмельницькій області довідки №44/121/49-2018 від 21.03.2018 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016 Головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 у розмірі 70% від суми грошового забезпечення. Доплату до пенсії згідно проведеного перерахунку за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 виплачено позивачу в повному обсязі в березні 2018. Доплату за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 Головним управлінням буде проведено в порядку, визначеному Постановою №103. Покликаючись на рішення Конституційного Суду України №3-рп/2012 та №20-рп/2011, Закони України "Про пенсійне забезпечення, осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про запобігання фінансової катастрофи та створення умов для економічного зростання в Україні", Бюджетний кодекс України, "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", Постанову №103, Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою КМ України №159 від 21.02.2001, вважає, що підстав для зобов'язання Головного управління здійснити новий перерахунок довічної пенсії позивачу у розмірі 79% грошового забезпечення за урахуванням норм Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23 грудня 2015, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов КМ України від 13.02.2008 №45, від 11.11.2015 №998 та перераховану недоплату до пенсії виплати однією загальною сумою в повному обсязі за період з 01 січня 2017 року без будь-яких обмежень, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, немає.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишивши її без задоволення за необґрунтованістю, вважаючи, що рішення суду першої інстанції ухвалене в результаті повного, всебічного та об'єктивного розгляду матеріалів справи, у відповідності до ст.242 КАС України.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з'явились, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 з 01.01.2007 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Хмельницькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка призначена управлінням Міністерства внутрішніх справ з 31.12.2002 у розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення .

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 09.01.2018 у справі №686/24787/17 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ та членів їх сімей» №900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України № 998 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» з 01.06.2016 року.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.03.2018 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ та членів їх сімей" №900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України № 998 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з 01 січня 2016 року.

Судові рішення набрали чинності і звернуті до виконання.

Відповідно до Довідки Управління МВС України в Хмельницькій області №44//121/49-2016 від 21.03.2016 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ виданій ОСОБА_2 розмір його грошового забезпечення, чинними за січень 2016, за прирівняною посадою до посади на день звільнення із служби, становить 7672,50 гривень .

Як свідчить довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №24441/08 від 31.07.2018 , на виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.03.2018 по справі №686/24787/17 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провело перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 у розмірі 70% від суми грошового забезпечення .

Довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №24440/08 від 31.07.2018 підтверджено, що станом на 20.03.2018, на момент розгляду справи №686/24787/17, відсоток розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_2 становив 79% від суми грошового забезпечення для обчислення пенсії .

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 56810968 від 19.07.2018 і постанови про відновлення виконавчого провадження ВП 56479577 від 20.07.2018 виконання судових рішень здійснюються за виконавчим листом №686/24787/17, який виданий Хмельницьким міськрайонним судом 24.05.2018 .

Суд встановив, що на виконання рішень судів у справі №686/24787/17, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийняло рішення у формі Протоколу, згідно з яким 24.03.2018 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 в розмірі 70 % від суми грошового забезпечення з 01.01.2016 .

У зв'язку із зменшенням частки грошового забезпечення до 70 %, для обрахунку пенсії, позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про перерахунок та виплату пенсії з розрахунку 79 відсотків суми його грошового забезпечення.

Відповідач листом № 986/Г-8 від 25.04.18 р. повідомив позивача, що у зв'язку із внесеними змінами до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії особам, які проходили службу в органах цивільного захисту має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені законами зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%, а потім 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Посилання скаржника на Закон України від 27.03.2014 року № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (який набрав чинності в цій частині 01.05.2014 року), яким статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладено у такій редакції: «максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів», колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Внесені зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії стосуються порядку призначення пенсії військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців, має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом № 1166- XІІ зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону № 2262-ХІІ у часі, слід виходити із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом України в постановах від 10 грудня 2013 року № 21 -420а13 та № 21-348а 13, від 17 грудня 2013 року № 21-445а13, та Верховним Судом в постановах від 03.04.2018 № 175/1665/17 та від 24.04.2018 № 686/12623/17.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем протиправно здійснено перерахунок пенсії позивачу з урахуванням основного розміру пенсії 70 % грошового забезпечення, а не 76 % грошового забезпечення.

24 лютого 2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року № 103 (далі - Постанова № 103), у період дії якої позивач звернувся до суду з позовом, що розглядається у даній справі.

Зазначеною постановою було внесено зміни, зокрема і до пункту 1 Порядку № 45, який викладено у новій редакції: «Пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 3 Постанови № 103 Кабінетом Міністрів України вирішено перерахувати з 01 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

В силу приписів ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 9 лютого 1999 року за №21-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Отже, приписи Постанови №103 не можуть поширюватися на спірні правовідносини, оскільки такі виникли до набрання Постановою №103 законної сили, а тому підлягають врегулюванню тими нормативно-правовими актами, які були чинні на момент виникнення у позивача права на перерахунок та виплату пенсії.

Відтак, виконання судового рішення у справі №686/24787/17 до дати набрання чинності Постановою №103 має здійснюватись відповідно до чинного законодавства, яким врегульовано порядок виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене, враховуючи межі апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги рішення суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.329 КАС України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова суду складена в повному обсязі 11 грудня 2018 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Іваненко Т.В. Кузьменко Л.В.