Справа № 487/6815/18
Суддя: Біцюк А. В.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/6815/18
Провадження № 2-а/487/195/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі судді Біцюка А.В., за участю секретаря Демиденко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 (м. Миколаїв, вул. 8 Березня, буд. 10-А) до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві (54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б), поліцейського 2 роти 1 батальйону УПП в м. Миколаєві лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови та визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В:

16.10.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Миколаєві та поліцейського 2 роти 1 батальйону УПП в м. Миколаєві лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови та визнання дій протиправними, я якому посилаючись на протиправність дій інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 щодо винесення відносно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а також незаконність останньої, просить суд:

1. Дії посадової особи, поліцейського роти № 2, батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві, лейтенанта поліції, інспектора Баштового Олександра Анатолійовича, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності визнати протиправними.

2. Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 28.09.2018 р., серії ЕАВ № 629757, про накладення на позивача - адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень скасувати.

3. Справу про адміністративне правопорушення відносно позивача за ст. 122 ч. 1 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в моїх діях складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 28.09.2018 року поліцейським роти № 2, батальйону № 1 УПП в м. Миколаєві, лейтенантом поліції ОСОБА_2, було винесено постанову серії ЕАВ № 629757 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Відповідно до змісту даної постанови позивач, не надав переваги у русі пішоходу, який знаходився на нерегульованому пішохідному переході, чим порушив вимоги п.п. 18.1 ПДР України; водій транспортного засобу не пропустив пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу поліцейський УПП в м. Миколаєві ОСОБА_2 унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, не надав позивачу можливості скористатись у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Після висловлення звинувачень про скоєне правопорушення, поліцейський УПП в м. Миколаєві ОСОБА_2 пішов до свого автомобіля де і виніс оскаржувану постанову ЕАВ № 629757. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями поліцейський УПП в м. Миколаєві ОСОБА_2 порушив вимоги ст.ст. 278, 279, 280 КУпАП. На підставі вищевикладеного вважає постанову про адміністративне правопорушення, складену відносно нього незаконною та просить суд її скасувати., а дії поліцейського УПП в м. Миколаєві ОСОБА_2- визнати протиправними.

Управління патрульної поліції у Миколаївській області надало відзив в якому проти позову заперечило та зазначило наступне.

Під час патрулювання 28.09.2018 року інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 разом з напарниками на службовий планшет було отримано виклик з лінії «102» про порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій автомобіля SKODA з державним номерним знаком ВЕ 0101 СК, рухаючись в м. Миколаєві по вул. Адміральська, 25, створив аварійну ситуацію та ледве не здійснив наїзд на пішохода. Прибувши на місце події інспектором, що водій, ким виявився ОСОБА_1А, рухаючись по вул. Лягіна, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не надав перевагу у русі пішоходам, чим порушив п. 18.1 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1 Після чого водію було розяснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови, а також наслідки несплати штрафу. Після цього інспектор виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень, відповідно до санкції статті. Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте жодного доказу на обґрунтування своєї позиції до суду не надав. Інспектор патрульної поліції врахував всі необхідні обставини при розгляді справи, та виніс постанову відповідно до вимог ст. ст. 278, 279, 280 КУпАП, а те, що особа не визнає факту правопорушення чи свою вину, не звільняє її від адміністративної відповідальності у випадку її обєктивної винуватості. Таким чином, постанова серії ЕАВ № 629757 від 28.09.2018 року у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною. На підставі вищевикладеного просить суд у позові відмовити в повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

28 вересня 2018 року інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 на місці вчинення адміністративного правопорушення винесено постанову серії ЕАВ №629757 (далі Постанова), згідно якої ОСОБА_1, транспортний засіб SCODA OCTAVIA А7 ВЕ0101СК (далі Автомобіль Шкода), не надав переваги в русі пішоходу, який знаходився на нерегульваному пішоходному переході, чим порушив п.18.1 ПДР водій не пропустив пішохода, що наближались до нерегульованого пішохідного переходу на якому перебували пішоходи. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані з ч.1 ст.122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Перед цим, водій ОСОБА_1 на Автомобілі Шкода, рухаючись по вул. Лягіна переїжджаючи вул.Адміральську, маючи повну можливість бачити пішоходів, які знаходились на пішохідному переході з іншого боку вул. Адміральської, не виконав вимоги п.18.1 ПДР щодо зменшення швидкості та надання переваги у русі пішоходам, а навпаки прискорився і лише неминуче зіткнення з пішоходами на пішохідному переході змусило його на мить екстрено призупинитись на відстані, що не перевищує кількох десятків сантиметрів від пішоходів, після чого він чого він одразу продовжив рух в напрямку пішоходів підгоняючі їх, таким чином, швидше перейти дорогу та створюючи небезпеку для них. Лише небажання пішохода підкорятись таким незаконним діям водія ОСОБА_1 змусило останнього повністю зупинитись на пішохідному переході в безпосередній близькості від пішохода.

Вказане вище підтверджується відеозаписом (далі Відеозапис) «#23 - Театр Чкалова_20180928_201418_20180928_203008 (2)» (з 11 хв. 25 с. до 11 хв. 33 с.).

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабміну від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідальність за порушення вимог даного пункту ПДР України передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено, що Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Описані вище дії водія ОСОБА_1 правильно кваліфіковані уповноваженою особою патрульної поліції як не ненадання переваги в русі пішоходу, який знаходився на нерегульованому пішохідному переході за п.18.1 ПДР та водія правильно притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Зафіксовані на відеозаписі та описані вище дії водія ОСОБА_1 інакше як ненадання переваги у русі пішоходу розцінити не можна, оскільки він зупинив Автомобіль Шкода лише уникаючи зіткнення з пішоходом (створив небезпеку для нього), тобто не дотримуючись вимог ПДР щодо надання переваги пішоходу у русі шляхом завчасного зменшення швидкості руху та зупинки автомобілю щоб не створювати небезпеку. Пішоходи на пішохідному переході внаслідок дій позивача не почували себе небезпечно, що підтверджується поясненнями ОСОБА_4 та Відеозаписом.

Доводи позивача, що він зупинившись перед пішоходами надав їм перевагу у русі, судом до уваги не приймаються, оскільки дії позивача суд розцінює як зупининка з метою уникнення наїзду на пішоходу, але ніяк не завчасне безпечне зменшення швидкості руху автомобілю та його зупинки для того, щоб не створювати небезпеку для пішохода, як того вимагають положення п.18.1 ПДР.

Щодо інших тверджень позивача про відсутність повноважень у інспектора виносити постанову на місці вчинення правопорушення тощо, то вони також не приймаються до уваги, виходячи з наступного.

Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 (далі - Рішення) прийнято до змін, внесених 14.07.2015 р. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», які були направлені на істотну зміну та спрощення порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху саме для поліцейських. Внесені зміни стосувались зокрема ст.ст. 33, 222, 258, 276 КУпАП.

Зазначене у вказаному Рішенні питання стосовно винесення постанов за порушення у сфері безпеки дорожнього руху «за місцем вчинення» чи «на місці вчинення», було доповнено та деталізовано у КУпАП шляхом внесення змін в липні 2015 року. Так ст. 258 було доповнену другою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі». За змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ за частинами 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції. Частина 4 ст. 258 КУпАП вказує, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 2.3 Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 р. визначає, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Враховуючи зміни, які були внесені до ч. 2 ст. 258 КУпАП, то такий перелік, викладений в ч. 1 ст. 258 КУпАП доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції наведений в ч. 1 ст. 222 КУпАП. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Аналізуючи вищенаведене, розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху та притягнення особи до відповідальності має відбуватись у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справі про зазначене адміністративне правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення - без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 5 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення враховує наступні факти:

1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Також відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення мають враховуватися характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що помякшують та обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, тому слід вважати, що стягнення було накладено правомірно та у відповідності до вимог КУпАП.

З вищевказаного слідує, що інспектор патрульної поліції врахував всі необхідні обставини при розгляді справи, що підтверджується в тому числі відеозаписами з відеореєстратора: «, , , , , ».

Доводи позивача щодо неправильного зазначення в оскаржуваній Постанові часу вчинення правопорушення (не 21:00, а на годину раніше тогож вечера) судом до уваги не приймається, оскільки спору стосовного фактичних дій, які вчинені ОСОБА_1 між сторонами не має, у суть спору полягає в оцінці дії позивача.

Доводи позивача щодо нероз'яснення йому його прав інспектором при притягненні до адміністративної відповідальності, що, на думку позивача, позбавило його можливості скористатись своїми правами, до уваги судом не приймається, оскільки на місце складання постанови прибув адвокат ОСОБА_5, який захищав інтереси позивача, надавав консультації, допомагав реалізовувати його права, тобто в повній мірі здійснював його захист відповідно до положень КУпАП. Вказане підтверджується відеозаписом "".

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАВ № 629757 від 28.09.2018 року у справі про адміністративне правопорушення винесена інспектором патрульної поліції відносно ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП є обґрунтованою та законною, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві поліцейського 2 роти 1 батальйону УПП в м. Миколаєві лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови та визнання дій протиправними не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5-9, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 287 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 (м. Миколаїв, вул. 8 Березня, буд. 10-А) до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві (54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б), поліцейського 2 роти 1 батальйону УПП в м. Миколаєві лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови та визнання дій протиправними, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Пятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 06.12.2018 року.

Суддя Біцюк А.В.