Справа № 812/1194/18
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року справа №812/1194/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Шишова О.О., Блохіна А.А., секретар судового засідання Романченко Г.О., за участі представника позивача Джуня С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року (повне судове рішення складено 17 серпня 2018 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 812/1194/18 (суддя в І інстанції Басова Н.М.) за позовом Приватного акціонерного товариства "Лисичанська інвестиційна нафтова компанія" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Головного управління ДФС у Луганській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Лисичанська нафтова інвестиційна компанія (далі - позивач, ПРАТ «ЛИНІК») звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач-1), Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач-2, Управління) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ПРАТ «ЛИНІК» зазначило, що 20.01.2015 було подано податкову декларацію з ПДВ (реєстраційний № ). У відповідності до Додатку 4 Декларації платником заявлена до бюджетного відшкодування сума склала 5782021,00 грн. Після проведення камеральної перевірки зазначеної податкової декларації СДПІ по роботі з великими платниками податків в Луганській області відповідач призначив та провів позапланову невиїзну документальну перевірку правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового кредиту та сумою податкового зобов'язання та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за період з 01.10.2014 по 31.12.2014, про що було складено довідку за №7/28-05-17/32292929 від 20.03.2015. Відповідно, за вказаний період податкові повідомлення-рішення не складались і не спрямовувались на адресу позивача, у зв'язку із підтвердженням задекларованих сум. В подальшому, 26.03.2015 позивачем подано уточнюючу декларацію до податкового періоду грудня 2014 року, якою було збільшено суму від'ємного значення (рядок 19 декларації) на суму 7 336 472,00 грн. Додаток 5 до зазначеної декларації містить перелік контрагентів, з якими сформований податковий кредит, який став підставою для збільшення від'ємного значення ПДВ. Сума до бюджетного відшкодування залишалась незмінною. В цей же день, 26.03.2015 позивачем було подано також уточнюючу декларацію січня 2015 року, в строках 21, 22, 23 та 24 якої знайшло відображення збільшеної суми від'ємного значення, що додатково надійшло до складу від'ємного значення січня 2015 року у зв'язку з уточненням показників декларації грудня 2014 року. В подальшому уточнені показники від'ємного значення січня 2015 року були враховані в податковій декларації березня 2015 року (наступної за чергою після подання уточнюючого розрахунку до грудня 2014 року та січня 2015 року). Зокрема, в рядках 29 та 31 декларації березня 2015 року, поданої 20.04.2015, вперше міститься збільшений розмір від'ємного значення в сумі 7336472,00 грн. Зазначена сума міститься також і в додатку 2 (графа 11) до декларації березня 2015 року. Також, позивач зазначає, що уточнені показники від'ємного значення в сумі 7 336 472,00 грн. знайшли своє відображення і в наступній за черговістю податковій декларації квітня 2015 року (рядки 26, 27 і в додатку 2 до самої декларації). Зазначені в деклараціях березня та квітня 2015 року показники були перевірені контролюючим органом двічі, про що складені довідки про результати документальної позапланової невиїзної перевірки правомірності нарахування ПРАТ «ЛИНІК» від'ємного значення різниці між сумою податкового кредиту та податкових зобов'язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника в банку та суми залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за період березня 2015 року № 16/28-05-17/32292929 від 16.06.2015 та квітня 2015 року № 1/28-05-17/32292929 від 09.07.2015. Зі змісту довідки за березень (сторінка 7) та довідки за квітень (сторінки 5-6) вбачається, що сформований платником податку показник від'ємного значення в сумі 7 336 472,00 грн. перевірений контролюючим органом, порушень не встановлено. Отже, підставою для підтвердження сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість грудня 2014 року за результатами перевірки платника є наведені вище довідки № 16/28-05-17/32292929 від 16.06.2015 та № 1/28-05-17/32292929 від 09.07.2015, що має значення для визначення строку давності (в межах 1095 днів) можливості звернення платника до суду з позовом про поновлення порушеного права. Зважаючи на те, що задекларована сума бюджетного відшкодування в розмірі 5 782 021,00 грн. податкового періоду грудня 2014 року була узгоджена контролюючим органом, то вона підлягала поверненню платнику. Разом з тим, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, контролюючим органом починаючи з 14.07.2015 подано не було і належні суми до цього часу не були відшкодовані. Відповідач, з метою ухилення від обов'язку з відшкодування ПДВ, запровадив позапланову виїзну документальну перевірку декларації з ПДВ податкового періоду березня 2017 року, до складу якої увійшла сума від'ємного значення з ПДВ періоду грудня 2014 року (в складі Додатку 2 на суму 7 881 052,00 грн.). За наслідками цієї перевірки були винесені два податкові повідомлення-рішення № та № від 02.08.2017, які позивач оскаржив у судовому порядку, чим фактично зупинив процедуру відшкодування. Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року, залишеною в силі ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.04.2018, податкові повідомлення-рішення були скасовані, а сума бюджетного відшкодування стала узгодженою і підлягає поверненню платнику шляхом відображення її в Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Отже, враховуючи те, що на теперішній час змінена процедура бюджетного відшкодування, позивач просив суд з метою відновлення порушених прав задовольнити його позовні вимоги і зобов'язати відповідача внести заяву про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2014 року в розмірі 5782021,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Таким чином, позивач просив суд:

- визнати протиправними дії щодо ненадання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету та несвоєчасне внесення в єдиний реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування узгодженої суми бюджетного відшкодування грудня 2014 року в розмірі 5782021,00 грн.;

- зобов'язати відповідача внести заяву позивача про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2014 року в розмірі 5782021,00 грн. до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (т.1 а.с.3-8).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року позовні вимоги задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо невнесення заяви Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2014 року у розмірі 5782021,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зобов'язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби внести заяву Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2014 року на суму 5782021,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом не надано належної оцінки фактичним обставинам справи, а саме, що починаючи з квітня 2017 року, відповідно до вимог Податкового кодексу України та Порядку ведення Реєстру заяв, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26, ДФС надає Міністерству фінансів України необхідну інформацію для оприлюднення реєстру заяв на своєму веб-порталі. На даний час позивач перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області. У день взяття на облік платника податків в органі ДФС за новим місцезнаходженням (місцем проживання) або після закінчення поточного бюджетного періоду (для юридичних осіб, які після зміни місцезнаходження повинні сплачувати визначені законодавством податки і збори за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного року) відбувається автоматична передача ІКП з попереднього місця обліку платника шляхом зміни реквізитів ІКП частині кодів областей, району відповідно до нового місця обліку платника з фіксацією події в реєстрі передачі ІКП між органами ДФС. За новим місцем обліку платника отримані ІКП відображаються в реєстрі отриманих ІКП. В підсистеми АІС «Суди» системи АІС «Податковий блок» Офісом ВПП ДФС здійснено опрацювання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.04.2018. Офісом ВПП ДФС від 11.05.2018 № 18297/7/28-10-47-08 повідомлено ГУ ДФС у Луганській області та ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 02.08.2017. Апелянт наполягає, що не має обов'язку вносити суми бюджетного відшкодування ПДВ до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відносно позивача та не має реальної можливості на вчинення таких дій, оскільки з 05.01.2018 не має доступу до інтегрованої картки платника.

В судовому засіданні представник позивача відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Представники відповідачів о апеляційного суду не прибули.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовільнити частково, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач перебував на податковому обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів, в подальшому - ДФС.

Постановою Кабінету Міністрів України №247 від 30.03.2016 спеціалізовані державні податкові інспекції з обслуговування великих платників (в тому числі м. Луганська та м. Запоріжжя) були реорганізовані шляхом їх приєднання до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, у зв'язку з чим ПрАТ «ЛИНІК» було передано на облік до Запорізького управління офісу великих податків ДФС.

20.01.2015 Позивачем до СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ Міндоходів подано податкову декларацію з податку на додану вартість разом із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2014 року у розмірі 5782021,00 грн. Зазначена у заяві сума утворилась за рахунок сплачених шляхом банківських розрахунків з постачальниками товарів, робіт, послуг протягом поточного звітного періоду та попередніх податкових періодів ПДВ (т.1 а.с.16-35).

У період з 16.03.2015 по 19.03.2015 на підставі п.п.78.1.8 п.78 ст.78, відповідно до ст. 79 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та згідно наказу СДПІ по роботі з ОВП у м. Луганську МГУ Міндоходів від 02.03.2015 №26 було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку правомірності нарахування позивачем від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за період з 01.10.2014 по 31.12.2014, відображеного у податкових деклараціях з ПДВ за жовтень-грудень 2014 року.

За результатами перевірки складено довідку від 20.03.2015 №7/28-05-17/32292929, у висновках якою зазначено, що перевіркою не встановлено порушень при відображенні ПрАТ «ЛИНІК» у декларації за грудень 2014 року бюджетного відшкодування у сумі 5 782 021 грн. (т.1 а.с.71-76).

Матеріалами справи також підтверджено, що СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ Міндоходів 23.03.2015 підготувала висновок про суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість №199-20 за декларацією № від 20.01.2015 за грудень 2014 року на суму 5 782 021,00грн. (т.1 а.с.188).

При цьому, як вбачається з інформації Управління Державної казначейської служби України у м. Луганську Луганській області від 15.06.2018 №03-26/593, наданої на запит суду, висновок СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ МД протягом 2015 року подавався неодноразово, однак, враховуючи те, що протягом п'яти операційних днів узагальнена інформація про обсяги сум бюджетного відшкодування ПДВ не надходила, висновок повертався без виконання. Вперше висновок №199-20 від 23.03.2015 був наданий 23.03.2015. Востаннє висновок був повернений 19.11.2015 (т.1 а.с.183,184-185,186).

Таким чином, на підставі вказаних обставин справи судом встановлено, що контролюючим органом своєчасно після закінчення перевірки був поданий органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Проте, протягом 2015 року реальне бюджетне відшкодування не відбулось. Не відбулось воно і станом на дату розгляду справи по суті.

Згідно інформації з ЄДРПОУ, СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС 16.05.2017 припинено, за рішенням засновників (т.1 а.с.157-158).

Розпорядженням №47-р від 18.09.2016 щодо переведення платників податку з метою реалізації постанови Кабінету Міністрів України №247 від 30.03.2016 ПрАТ «ЛИНІК» переведений на обслуговування до СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі (т.2 а.с.8-10).

В подальшому Офіс великих платників податків Держаної фіскальної служби став правонаступником усіх прав та обов'язків, в тому числі і СДПІ з ОВП у м. Луганську та у м. Запоріжжі, що підтверджується затвердженим наказом ДФС 09.08.2017 №529 Положенням про Офіс великих платників податків Держаної фіскальної служби (т.2 а.с.29-41).

Таким чином, станом на серпень 2017 року до Офісу великих платників перейшли обов'язки, які виникли між ПрАТ «ЛИНІК» і спеціалізованими державними податковими інспекціями з обслуговування великих платників у містах Луганську та Запоріжжі, в тому числі і щодо бюджетного відшкодування ПДВ за податковою декларацією за грудень 2014 року.

Наявність у позивача права на повернення сум бюджетного відшкодування у розмірі 5 782 021,00 грн. відповідачем-1 та відповідачем-2 не заперечується і підтверджується вказаними вище доказами.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 200 ПК України у редакції, що діяла станом на час подачі позивачем декларації та проведення відносно нього перевірки, передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу (п.200.7-200.13).

Таким чином, вказаною нормою встановлені певні дії як платником податку, контролюючим органом та органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетного коштів.

Зі свого боку позивач повністю виконав вимоги ст. 200 ПК України.

З 1 січня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким внесено зміни, зокрема до статті 200 ПК України. Вказаним законом змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування, який вже не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Так, згідно з підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України, формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до підпункту 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування закріплений в пункті 200.12 статті 200 ПК України.

Так, відповідно до підпункту «а» пункту 200.12 статті 200 ПК України, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п'яти операційних днів (п.200.13 ст.200 ПК України).

При цьому, пунктами 52 та 56 підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, якими цей підрозділ був доповнений Законом №1797, визначено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов'язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.

Формування, ведення, бюджетне відшкодування та офіційне публікування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

До 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26 затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Порядок), який набрав чинності 01 квітня 2017 року.

Вказаною Постановою передбачено, що до набрання чинності Порядком, бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, здійснюється у порядку, що діяв до 01 січня 2017 року.

Відповідно до пункту 4 Порядку податковий орган вносить до Реєстру, зокрема, такі дані:

- дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження;

- суму узгодженого податковим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно з пунктом 6 Порядку, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі податкового органу на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду податковий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов'язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку (абзац 2 пункту 7 Порядку).

Пунктом 12 Порядку передбачено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому, органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Суд звертає увагу на те, що у зв'язку з набранням чинності Порядком, з 01 квітня 2017 року втратив чинність Порядок ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2016 року №68, який передбачав, що реєстри формуються ДФС за даними: прийнятих територіальними податковими органами податкових декларацій з податку на додану вартість або уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість, передбачених абзацом четвертим пункту 50.1 статті 50 Кодексу, та заяв, поданих у складі податкових декларацій або уточнюючих розрахунків; податкової інформації, зібраної та отриманої органами доходів і зборів, відповідно до глави 7 Кодексу.

Системний аналіз наведених вище норм матеріального права дозволяє прийти до висновку, що право платника на бюджетне відшкодування реалізовується ним шляхом подання податкової декларації за відповідний період та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, яку відображено у податковій декларації.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, або прийняти на підставі пунктів 200.14, 200.15 статті 200 ПК України податкове повідомлення-рішення.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

З 01 січня 2017 року законодавцем змінено порядок бюджетного відшкодування та запроваджено ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

При цьому на податковий орган покладено обов'язок до 10 січня 2017 року сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження, до якого включаються усі заяви, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року.

Також до 01 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов'язаний сформувати у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 05 травня 2018 року в справі № 822/2703/17та від 09 жовтня 2018 року у справі № 820/19449/14 (номер в Єдиному Державному реєстрі судових рішень 73843599 та 77044970 відповідно).

За вивченням матеріалів справи встановлено, що СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ Міндоходів (правонаступником якої є Офіс великих платників) своєчасно підготувало і направило до казначейського органу висновок про бюджетне відшкодування ПДВ ПрАТ «ЛИНІК» за декларацією за грудень 2014 року,

Отже, місцевий суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії щодо ненадання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

При цьому, місцевий суд вірно зазначив, що вимоги про визнання протиправними дії щодо невнесення заяви ПрАТ «ЛИНІК» про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2014 року у розмірі 5 782 021,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування підлягають задоволенню, оскільки Офісом великих платників так і не було внесено заяву ПрАТ «ЛИНІК» про повернення суми бюджетного відшкодування за декларацією за грудень 2014 року у розмірі 5 782 021,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, хоча це входило до обов'язків вказаного відповідача з часу набуття ним відповідного правонаступництва, тобто, з серпня 2017 року.

За висновками місцевого суду, ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання саме Офісу великих платників внести заяву ПрАТ «ЛИНІК» про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2014 року на суму 5 782 021,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

До таких висновків місцевий суд дійшов з огляду на те, що ПрАТ «ЛИНІК» перебувало на обліку в Офісі великих платників до 31 грудня 2017 року. При цьому право на бюджетне відшкодування позивач набув ще під час перебування на обліку в СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ Міндоходів (в подальшому ДФС), тобто, до 31.12.2017, правонаступником якої є Офіс великих платників, а тому навіть після передачі на облік за основним місцем знаходження до ГУ ДФС у Луганській області, Офіс великих платників, як контролюючий орган за неосновним обліком, продовжує здійснювати податкове супроводження до закінчення процедури.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

На виконання наказу ДФС України від 26.09.2017 року №632 «Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2018 рік» із змінами та доповненнями, внесеними наказом ДФС України від 29.12.2017 № 884, позивач не відповідає критеріям платників податків та підлягає переведенню на обслуговування до контролюючого органу за місцезнаходженням, та 05.01.2018 передано для подальшого обліку до ДПІ у м. Лисичанську та обслуговування, відповідно до функціональних обов'язків, до Головного управління ДФС у Луганській області.

Наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09.12.2011 «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» (далі - Наказ №1588), визначено механізм передачі платника податків контролюючого органу до іншого.

Так, відповідно до п.10.14 Наказу №1588, - після зняття платника податків з основного місця обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням платник податків продовжує перебувати на обліку в такому органі з ознакою обліку «за неосновним місцем обліку», а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до:

закінчення документальної перевірки та узгодження сум грошових зобов'язань за її результатами, якщо перевірка була розпочата;

Абзац другий пункту 10.14 розділу X із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів № 589 від 27.06.2018\

повернення надміру сплачених платежів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюють контролюючі органи, або їх відшкодування платнику податків, якщо останній відповідно до поданих заяв чи податкових декларацій (звітів, розрахунків) претендує та має право на таке повернення чи відшкодування, у разі якщо до кінця бюджетного періоду спливає строк повернення або відшкодування і відповідно висновки щодо відшкодування виконані в повному обсязі;

закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов'язань та інших справ адміністративного судочинства, крім випадків заміни такого контролюючого органу (як сторони або третьої особи в адміністративній справі) іншим контролюючим органом.

В той же час, як встановлено місцевим судом, з чим погоджується судова колегія апеляційного суду, сума бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2014 року у розмірі 5782021,00 грн. стала узгодженою 20.03.2015 згідно висновку СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ Міндоходів щодо не встановлення порушень при відображенні ПрАТ «ЛИНІК» у декларації за грудень 2014 року бюджетного відшкодування у сумі 5782021,00 грн., зазначеного у довідці від 20.03.2015 № 7/28-05-17/32292929 (т.1 а.с.71-76).

Відтак, абзац другий пункту 10.14 розділу X Наказу №1588 до спірних правовідносин застосований бути не може. Також до спірних правовідносин не може бути застосований абзац третій пункту 10.14 розділу X Наказу №1588, оскільки ним передбачена можливість завершення процедур відшкодування платнику податків лише у разі якщо до кінця бюджетного періоду спливає строк повернення або відшкодування і відповідно висновки щодо відшкодування виконані в повному обсязі. За матеріалами справи до спливу бюджетного періоду 2017 року таке відшкодування Офісом великих платників не було здійснено.

Закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов'язань та інших справ адміністративного судочинства в спірних правовідносинах також не мало місця, оскільки, як зазначено вище, сума бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2014 року у розмірі 5782021,00 грн. стала узгодженою 20.03.2015, а процедура судового оскарження по справі № 812/1544/17 відбувалась не стосовно суми 5782021,00 грн. за декларацією грудня 2014 року, а стосовно уточнення тієї частини від'ємного значення, яка в подальшому увійшла до розрахунків наступних за груднем 2014 року податкових періодів (січня - березня 2015 року) і не мала впливу на суму 5782021,00 грн., а тому не є сумою бюджетного відшкодування (т.1 а.с. 77-87, 88-95).

На виконання абзацу четвертого пункту 10.14 розділу X Наказу №1588 Офісом великих платників податків у підсистемі АІС «Суди «Податковий блок» здійснено опрацювання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2018 року по справі №812/1544/17 та листом від 11.05.2018 повідомлено ГУ ДФС у Луганській області та ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС Луганської області про скасування податкових повідомлень-рішень № , № від 02.08.2017.

Відповідно до пункту 10.15 Наказу №1588, - контролюючий орган за попереднім місцезнаходженням (неосновне місце обліку) передає облікову справу платника податків та інші документи щодо адміністрування податків, зборів контролюючому органу за основним місцем обліку.

Відповідно до пункту 10.22 Наказу №1588, - якщо відповідно до критеріїв, визначених 14.1.24 пункту 14.1 статті 14 розділу І, та згідно з пунктом 64.7 статті 64 глави 6 розділу II ПК України в установленому порядку платника податків включено/не включено до Реєстру платників податків на наступний рік, внаслідок чого змінюється основне місце обліку платника податків, контролюючі органи здійснюють переведення такого платника податків до/з контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків.

Абзацом другим підпункту 2 пункту 10.22 Наказу №1588 передбачено, що контролюючий орган за попереднім місцем обліку платника податків, включеного / невключеного до Реєстру великих платників податків, здійснює передачу облікової справи платника податків до контролюючого органу за новим місцем обліку у 10-денний строк з дня взяття на облік за новим місцем обліку.

На виконання вищезазначеного пункту відповідачем-1 05 січня 2018 року матеріали облікової справи платника податків ПрАТ «ЛИНІК» передані для обліку до ДПІ в м. Лисичанську, та відповідно до функціональних обов'язків - на обслуговування до ГУ ДФС у Луганської області.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до п.1 ч.1 Розділу II Наказу Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 «Про затвердження Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», - органу ДФС, в якому перебуває платник за основним місцем обліку надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду.

Отже, враховуючи наведене вище та фактичні обставини справи, місцевий суд, приймаючи рішення про зобов'язання саме Офісу великих платників внести заяву ПрАТ «ЛИНІК» про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2014 року на суму 5782021,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, дійшов помилкового висновку щодо обрання такого способу захисту порушеного права позивача як ефективного.

Внесення відповідних заяв до реєстру не може обумовлюватись наявністю судових процедур, оскільки дані про судовий спір в подальшому після відображення суми бюджетного відшкодування відображаються в такому реєстрі як підстава зупинення відшкодування, не з моменту завершення судового оскарження, отже з моменту набрання чинності (з 23.02.2016) Постановою КМУ № 68 від 22.02.2016 «Про затвердження Порядку ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість» у відповідача-1 виник обов'язок щодо внесення заяви про бюджетне відшкодування до відповідного реєстру.

Враховуючи наведене, бездіяльність відповідача-1 підтверджується матеріалами справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують зазначене, проте, ефективним способом захисту порушеного права є зобов'язання Головного управління ДФС у Луганській області внести заяву Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2014 року на суму 5782021,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування».

Обов'язок та можливість виконання наведених вимог закону Головним управлінням ДФС у Луганській області суд апеляційної інстанції доводить аналізом положень пункту 19-3.1 статті 19-3, пункту 41.1 статті 41, статті 43 ПК України, Положенням про Головне управління ДФС у Луганській області, затвердженого наказом ДФС України від 31 липня 2017 року №503.

Відповідно до пункту 1 зазначеного Положення відповідач-2 є територіальним органом ДФС України, а згідно з підпунктом 2 пункту 4 Положення відповідно до покладених на нього завдань, здійснює адміністрування податків і зборів та інших платежів, єдиного внеску в порядку, встановленому законом, забезпечує контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою їх нарахування та сплати до бюджету і відповідних позабюджетних фондів.

Колегія суддів вважає, що в цій справі має місце публічне правонаступництво (повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб'єкта владних повноважень до іншого внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції) Головного управління ДФС у Луганській області функцій Офісу великих платників податків ДФС. Тобто, в даному випадку відбулося передання адміністративної компетенції від одного суб'єкта владних повноважень до іншого на підставі Закону.

Разом з тим, суд наголошує, що у спорах із публічних правовідносин, коли оскаржуються дії (бездіяльність) державного органу, які пов'язані із здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого ним органу.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Справжня Православна Церква у Молдові» та інші проти Молдови» від 27.02.2007 суд дійшов висновку, що оскільки боржником є сама держава, то у зв'язку з цим не має значення, який із органів державної влади брав участь у судових спорах та який із них несе відповідальність за виконання кінцевого судового рішення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 812/658/17 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 77310684).

В цьому ж судовому рішенні Верховний Суд зазначив, що з огляду на зміст положень розділу X Наказу №1588 пункт 10.14 цього розділу не може бути застосований у межах спірних правовідносин, оскільки платник податків змінив місце обліку не у зв'язку зі зміною місцезнаходження, а у зв'язку з переведенням на облік до іншого податкового органу на підставі наказу Державної фіскальної служби України «Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2018 рік» від 26.09.2017 №632 з урахуванням змін, внесених наказом Державної фіскальної служби України від 29.122017 № 884.

Пунктом 5 Порядку взаємодії територіальних органів ДФС України, місцевих фінансових органів та територіальних органів державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 № 1146, передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань здійснюється за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми.

Згідно з ч. 4 ст. 351 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, але ухвалив судове рішення з частковим порушенням норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 317 КАС України є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись статтями 23, 33, 195, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року в справі № 812/1194/18 - змінити.

Абзац третій рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року в справі № 812/1194/18 викласти в наступній редакції:

«Зобов'язати Головне управління ДФС у Луганській області (, місцезнаходження: 95113, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72) внести заяву Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» (, місцезнаходження: 93113, Луганська область, м. Лисичанськ, вулиця Свердлова, будинок 371, офіс 1-А) про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2014 року на суму 5782021,00 грн. (п'ять мільйонів сімсот вісімдесят дві тисячі двадцять одна гривня 00 коп.) до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування».

В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року в справі № 812/1194/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 12 грудня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді А.А. Блохін

О.О. Шишов