Справа № 812/1121/18
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року справа №812/1121/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі: доповідача судді Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., за участю секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участю представника відповідача - Агурбаша О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 липня 2018 р. (рішення складено та підписано у повному обсязі 19 липня 2018 року у м. Сєвєродонецьк) у справі № 812/1121/18 (головуючий І інстанції суддя С.В. Борзаниця) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 29.09.2017 за № , № , № , № , № ; вирішити питання судових витрат (т. 1 а.с. 4-10).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19 липня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області форми С від 29 вересня 2017 року № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, в розмірі 1162907,82 грн. (один мільйон сто шістдесят дві тисячі дев'ятсот сім гривень 82 коп.).

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області форми С від 29 вересня 2017 року № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, в розмірі 182527,38 грн. (сто вісімдесят дві тисячі п'ятсот двадцять сім гривень 38 коп.).

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області форми С від 29 вересня 2017 року № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, в розмірі 182990,18 грн. (сто вісімдесят дві тисячі дев'ятсот дев'яносто гривень 18 коп.).

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області форми С від 29 вересня 2017 року № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, в розмірі 73870,97 грн. (сімдесят три тисячі вісімсот сімдесят гривень 97 коп.).

У задоволенні позовної вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області форми С від 29 вересня 2017 року № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, в розмірі 191917,82 грн. (сто дев'яносто одна тисяча дев'ятсот сімнадцять гривень 82 коп.) відмовлено.

Вирішено питання судових витрат (т. 2 а.с. 86-90).

Позивач не погоджується з рішення суду першої інстанції та просить в апеляційній скарзі скасувати рішення суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.09.2017 року та ухвалити нове рішення у цій частині, яким скасувати податкове повідомлення-рішення № від 29.09.2017 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що факт правопорушення не є доведеним; податкове повідомлення-рішення № видане особою, яка не має на це права. Хоча за обсягом апеляційна скарга є досить значною, але конкретний аргумент тільки один: податковий орган діяв неправомірно. По суті апеляційна скарга є викладенням обставин справи.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС в Луганській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги податковий орган вказує на те, що судовим органом у судовому засіданні не допитувались ключові свідки, які згідно протоколів допиту давали показання, якими підтверджують факти реалізації підакцизних товарів позивачем, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Також звертає увагу на те, що висновок суду не враховує встановленого та підтвердженого матеріалами справи факту про наявність на об'єктах торгівлі, що належать позивачу, алкогольних напоїв, що належать позивачу, а також присутність на зазначених об'єктах продавців, до обов'язків котрих у тому числі продаж підакцизних товарів.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі позивача - задовольнити, вимоги апеляційної скарги відповідача -залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - скасувати в певній частині, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач є фізичною особою-підприємцем та платником податків за основним місцем обліку.

Відповідно до протоколу № 1 від 31 липня 2017 року за матеріалами кримінального провадження № 000003 від 10.02.2017 позивачем 31.03.2017 року о 09 год. 02 хв. вчинено правопорушення - проведення господарської діяльності без одержання ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями і тютюновими виробами, що підлягає ліцензуванню відповідно до Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 року - ч. 1 ст. 164 КУпАП (т. 1 а.с. 29).

На підставі зазначеного протоколу відповідачем відносно позивача прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.09.2017 року № , яким до позивача застосована штрафна санкція у розмірі 73870,97 грн. (т. 1 а.с. 15).

Під час прийняття зазначеного рішення відповідачем враховувалися наступні матеріали:

- протокол допиту від 31.03.2017 в якості свідка ОСОБА_6, який зазначив, що 31.03.2017 о 8:30 годині він в приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» (АДРЕСА_5) придбав пляшку горілки марки «Прайм» об'ємом 0,7 л за ціною 98 грн. При цьому продавщиця цього магазину чек на товар йому не дала. Після того, як він вийшов з магазина, до нього підійшли працівники податкової міліції та поцікавились, де він придбав горілку, на що надав відповідь, що горілка була придбана в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» та не наданий був чек. Він представив працівникам податкової міліції придбану пляшку горілки (т. 1 а.с. 69);

- протокол допиту від 20.02.2017 в якості свідка ОСОБА_3 (реалізатор підакцизних товарів), яка зазначила, що продукція позивача, яка зберігається на складі за адресою АДРЕСА_1, в подальшому реалізується в магазинах «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4» через підконтрольних позивачу осіб, частину позивач примусив стати підприємцями з метою приховання оборотів продукції, та за якими «закріпив» торгові об'єкти, що йому належать (т. 1 а.с. 70);

- протокол допиту від 31.03.2017 в якості свідка ОСОБА_8, яка зазначила, що проходила стажування в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» з 15 березня 2017 року на посаді оператора, та до її обов'язків входить пошук цін, друк накладних та цін, зокрема, на підакцизні товари. Заяву про прийняття на роботу писала на ім'я позивача (т. 1 а.с. 107-108);

- протокол допиту від 31.03.2017 в якості свідка ОСОБА_7, яка зазначила, що працює з 20 березня в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1». В її обов'язки входить продаж підакцизних товарів, продукцію в разі необхідності замовляє та отримує з «бази», яка знаходиться в м. Лисичанськ (т. 1 а.с. 109-110);

- протокол обшуку від 31.03.2017 в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», згідно якого виявлено та вилучено алкогольні напої та тютюнові вироби, що зафіксовано в протоколі обшуку, при цьому під час обшуку не надано та не виявлено ліцензій на продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів (т. 1 а.с. 32-33);

- документи на підтвердження того, що приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» перебуває у власності позивача (т. 2 а.с. 15-16).

Згідно постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області за результатами розгляду протоколу № 1 від 31.03.2017, складеного відносно позивача за ч. 1 ст. 164 КУпАП, провадження у справі відносно позивача закрито відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення (т. 1 а.с. 151-152).

Податковим повідомленням-рішенням від 29.09.2017 року № до позивача застосована штрафна санкція у розмірі 1162907,82 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі протоколу № 2 про адміністративне правопорушення від 31 липня 2017 року відносно позивача (т. 1, а.с. 11, 34).

Під час прийняття зазначеного рішення відповідачем враховувалися наступні матеріали:

- протокол допиту від 31.03.2017 в якості свідка ОСОБА_9, яка зазначила, що працює на посаді оператора компьютерного набору у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, місце роботи розташовано на складі за адресою: АДРЕСА_1. Також пояснила, що позивач здійснює торгівлю продуктами харчування, алкогольними напоями та тютюновими виробами (т. 1 а.с. 120-121);

- протокол допиту від 20.02.2017 в якості свідка ОСОБА_3, яка зазначила, що продукція позивача, яка зберігається на складі за адресою АДРЕСА_1, в подальшому реалізується в магазинах «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4» через підконтрольних позивачу осіб, частину позивач примусив стати підприємцями з метою приховання оборотів продукції, та за якими «закріпив» торгові об'єкти, що йому належать (т. 1 а.с. 70);

- протокол обшуку від 31.03.2017 в складських приміщеннях за адресою АДРЕСА_1, під час проведення якого виявлені та вилучені алкогольні напої та тютюнові вироби (т. 1, а.с. 37-38).

Податковим повідомленням-рішенням від 29.09.2017 року № до позивача застосовану штрафну санкцію у розмірі 191917,82 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі протоколу № 3 про адміністративне правопорушення від 31 липня 2017 року відносно позивача (т. 1, а.с. 12, 39).

Під час прийняття зазначеного рішення відповідачем враховувалися наступні матеріали:

- протокол допиту від 31.03.2017 в якості свідка ОСОБА_10, який зазначив, що 31.03.2017 року знаходився в м. Лисичанськ на кварталі Східний. В магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» придбав у лікеро-горілчаному відділі пляшку горілки «Воздух» 0,5 л за ціною 75 грн. та сигарети «Ротманс» за ціною 18 грн. Після того, як він вийшов з магазина, до нього підійшли працівники податкової міліції та поцікавились, де він придбав горілку, на що надав відповідь, що горілка була придбана в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2». Він представив працівникам податкової міліції придбану пляшку горілки та сигарети (т. 1, а.с. 40-41);

- протокол допиту від 20.02.2017 в якості свідка ОСОБА_3, яка зазначила, що продукція позивача, яка зберігається на складі за адресою АДРЕСА_1, в подальшому реалізується в магазинах «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4» через підконтрольних позивачу осіб, частину позивач примусив стати підприємцями з метою приховання оборотів продукції, та за якими «закріпив» торгові об'єкти, що йому належать (т. 1 а.с. 70);

- протокол обшуку від 31.03.2017 в приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою АДРЕСА_2, під час проведення якого виявлені та вилучені алкогольні напої та тютюнові вироби (т. 1 а.с. 80-87);

- документи на підтвердження того, що приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» перебуває у власності позивача (т. 2 а.с. 13).

Податковим повідомленням-рішенням від 29.09.2017 року № до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 182990,18 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі протоколу № 4 про адміністративне правопорушення від 07.08.2017 відносно позивача (т. 1 а.с. 14, 44).

Під час прийняття оскаржуваного рішення відповідачем враховувалися наступні матеріали:

- протокол допиту від 31.03.2017 в якості свідка ОСОБА_4, який зазначив, що він приблизно о дев'ятій годині знаходився біля магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3» по АДРЕСА_3, в якому придбав пляшку горілки «Хортиця» 0,5 л вартістю 76 гривень у незнайомого йому продавця. Після того, як він вийшов з магазина, до нього підійшли працівники податкової міліції та поцікавились, де він придбав горілку, на що надав відповідь, що горілка була придбана в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_3». Він представив працівникам податкової міліції придбану пляшку горілки (т. 1 а.с. 45-46);

- протокол допиту від 20.02.2017 в якості свідка ОСОБА_3, яка зазначила, що продукція позивача, яка зберігається на складі за адресою АДРЕСА_1, в подальшому реалізується в магазинах «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4» через підконтрольних позивачу осіб, частину позивач примусив стати підприємцями з метою приховання оборотів продукції, та за якими «закріпив» торгові об'єкти, що йому належать (т. 1 а.с. 70);

- протокол обшуку від 31.03.2017 в приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3» за адресою АДРЕСА_3, під час проведення якого виявлені та вилучені алкогольні напої та тютюнові вироби (т. 1 а.с. 47-48);

- документи на підтвердження того, що приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3» перебуває у власності позивача (т. 2 а.с. 9-10).

Податковим повідомленням-рішенням від 29.09.2017 року № до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 182527,38 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі протоколу №5 про адміністративне правопорушення від 07.08.2017 відносно позивача (т. 1 а.с. 13, 49).

Під час прийняття зазначеного рішення відповідачем враховувалися наступні матеріали:

- протокол допиту від 31.03.2017 в якості свідка ОСОБА_5, який зазначив, що він приблизно о дев'ятій годині зайшов до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4», який знаходиться за адресою АДРЕСА_4 та придбав пляшку горілки літражу «0,5» марки «Малинівка святкова» за ціною 73 грн. Після того, як він вийшов з магазина, до нього підійшли працівники податкової міліції та поцікавились, де він придбав горілку, на що надав відповідь, що горілка була придбана в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_4». Він представив працівникам податкової міліції придбану пляшку горілки (т. 1 а.с. 50-51);

- протокол допиту від 20.02.2017 в якості свідка ОСОБА_3, яка зазначила, що продукція позивача, яка зберігається на складі за адресою АДРЕСА_1, в подальшому реалізується в магазинах «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4» через підконтрольних позивачу осіб, частину позивач примусив стати підприємцями з метою приховання оборотів продукції, та за якими «закріпив» торгові об'єкти, що йому належать (т. 1 а.с. 70);

- протокол обшуку від 31.03.2017 в приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4» за адресою АДРЕСА_4, під час проведення якого виявлені та вилучені алкогольні напої та тютюнові вироби (т. 1 а.с. 52-53);

- документи на підтвердження того, що приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4» перебуває у власності позивача (т. 2 а.с. 11-12).

Постановою старшого слідчого з ОВС ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Луганській області від 24.05.2018 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 10.02.2017, закрите в порядку п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України (т. 2 а.с. 44-46).

Зазначені податкові повідомлення-рішення позивач оскаржив до Державної фіскальної служби України. Рішенням про результати розгляду скарги від 18.01.2018 року оспорювані податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарги без задоволення (т. 1 а.с. 16-25, 27-28).

Спірним у даній справі є правомірність прийняття відповідачем податкових повідомлень-рішень від 29.09.2017 за № , № , № , № , № .

При вирішенні справи, суд виходить з наступного.

Підпунктом 19-1.1.16. пункту 19-1.1. статті 19-1 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Згідно п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 року № 160 утворена Державна фіскальна служба як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України. Вказана постанова є чинною.

За визначенням п. 1 Положення ДФС Державна фіскальна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Основними завданнями ДФС є: реалізація державної податкової політики та політики у сфері державної митної справи, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів, митних та інших платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, державної політики з адміністрування єдиного внеску, здійснює заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затверджує норми втрат та виходу спирту, виноматеріалів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, порядок їх розроблення і застосування; здійснює контроль за дотриманням суб'єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів, а також інше.

За унормуванням постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року № 311 визначений перелік територіальних органів ДФС, які утворюються. Згідно додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів України № 311 до цих територіальних органів ДФС відноситься Головне управління ДФС у Луганській області.

Відповідно до наказу ДФС від 27.03.2017 року № 202 затверджено Положення про податкові територіальні органи ДФС в тому числі Положення про Головне управління ДФС у Луганській області. Згідно зазначеного Положення Головне управління ДФС є територіальним органом Державної фіскальної служби України, який підпорядковується ДФС. Головне управління ДФС у Луганській області є органом доходів і зборів. Головне управління ДФС забезпечує реалізацію ДФС на території Луганської області.

Інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджено, що Головне управління Державної фіскальної служби у Луганській області зареєстровано 20.01.2015 в якості юридичної особи та є органом державної влади.

Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» підлягає ліцензуванню діяльність з виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481).

Частина 1 ст. 16 Закону № 481 передбачає, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

Таким чином, відповідач у справі - ГУ ДФС у Луганській області є контролюючим органом відповідно до норм Податкового кодексу України, який здійснює контроль за наявністю відповідних ліцензій у суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами.

Статтею 17 Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону № 481 рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом

П.58.1. ст. 58 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) визначено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Види перевірок окреслені п. 75.1 ст. 75 ПК України, а саме: контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Оформлення результатів перевірок унормовано п. 86.1. ст. 86 ПК України таким чином: «Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов'язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом».

Щодо доведеності факту роздрібної торгівлі 31.03.2017 підакцизними товарами на об'єктах торгівлі, які належать позивачу, суд зазначає наступне.

В силу п.5 Порядку № 790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

У даному конкретному випадку відповідач не видавав наказ про проведення фактичної перевірки. Цей факт при апеляційному розгляді представником відповідача визнавався.

Акт перевірки із зазначенням змісту порушення і конкретної порушеної норми законодавства не складався.

Відповідно до вимог п. 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20 серпня 2015 року № 727 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 р. за № 1300/27745 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) терміни в цьому Порядку вживаються в таких значеннях:

акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Поняття "документальна перевірка", "контролюючі органи" у цьому Порядку вживаються в значеннях, наведених у Податковому кодексі та Митному кодексі».

Решта доказів, на які посилається відповідач, мають непрямий характер, не містять інформації, яка б свідчила про факт реалізації 31.03.2017 на торгових об'єктах позивача підакцизних товарів без наявності ліцензії. Усі свідки, які давали пояснення щодо реалізації 31.03.2017 підакцизних товарів, згідно протоколів допиту були зупинені працівниками податкової міліції вже за межами магазинів і в силу вимог податкового кодексу не можуть слугувати підставами для прийняття податкових повідомлень-рішень, оскільки в даній конкретній ситуації апріорі не є належними і допустимими доказами в розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України.

За таких умов є неприйнятним клопотання відповідача про допит свідків при апеляційному розгляді.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 91 КАС України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції», суд звертав увагу на необхідність покладення обов'язку доказування на податковий орган, що цілком відповідає положенням статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України)

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90 КАС України).

З урахуванням наведеного, обставини, які б давали підстави для визнання наявності фактів реалізації 31.03.2017 підакцизних товарів у приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_5, на складі за адресою: АДРЕСА_1, в приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3» по АДРЕСА_3, в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_4» за адресою АДРЕСА_4, в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою АДРЕСА_2 у даній справі відсутні.

За таких обставин судом не виявлено, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що 31.03.2017 в приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_5, на складі за адресою: АДРЕСА_1, в приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3» по АДРЕСА_3, в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_4» за адресою АДРЕСА_4, в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою АДРЕСА_2 мала місце реалізація підакцизного товару без наявності ліцензії.

Таким чином, податкові повідомлення рішення відповідача від 29.09.2017 № , № , № , № є неправомірними та підлягають скасуванню.

Судом достовірно встановлено, що відповідачем не доведено правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 29 вересня 2017 року № про застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 191917,82 грн., у зв'язку з чим позовні вимоги про визнання його протиправним та скасування підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо доводів апеляції позивача стосовно його фізичної відсутності в місцях реалізації алкогольних напоїв без ліцензії та той факт, що фактичний продаж алкогольних напоїв позивача здійснювали треті особи, судом до уваги не приймаються, оскільки здійснення позивачем продажу продукції не власноруч, яка йому належить, не впливає на питання правомірності оскаржуваних рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, але неправильно застосував норми матеріального права, тому вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області форми С від 29 вересня 2017 року № прийнято неправомірно та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень п. 4 ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу позивача, апеляційну скаргу представника відповідача задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позову.

Керуючись статтями 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - задовольнити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області - задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 липня 2018 р. у справі № 812/1121/18 скасувати в частині відмови у задоволенні позову.

Позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області форми С від 29 вересня 2017 року № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, в розмірі 191917,82 грн. (сто дев'яносто одна тисяча дев'ятсот сімнадцять гривень 82 коп.) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області форми С від 29 вересня 2017 року № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, в розмірі 191917,82 грн. (сто дев'яносто одна тисяча дев'ятсот сімнадцять гривень 82 коп.).

В решті постанову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2018 року.

Судді Г.М. Міронова

Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко