Справа № 540/2163/18
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 р.м. ХерсонСправа № 540/2163/18
15 год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю:

представника позивача - Малюка Є.В.,

представника відповідача - Нівакшонової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" до митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" (далі - позивач, ТОВ "Строй Мир") звернулося до суду із адміністративним позовом до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 28.09.2018 року № UA508000/2018/000010/2.

Ухвалою від 26.10.2018 року позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Позивач вимоги ухвали виконав, недоліки позовної заяви усунув.

Ухвалою від 12.11.2018 року у справі відкрите спрощене провадження, судове засідання призначене на 06.12.2018 року.

Обґрунтовуючи правову позицію ТОВ "Строй Мир" у судовому засіданні представник позивача зазначив, що статтями 49, 51, 52, 53, 54 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору. Позивач вважає, що метод визначення митної вартості за ціною договору є пріоритетним, а тому, контролюючи правильність визначення декларантом митної вартості товарів, орган доходів і зборів зобов'язаний здійснити всі передбачені законом заходи для застосування основного методу. За наявності сумнівів щодо повноти відомостей та документів, що подані декларантом для підтвердження митної вартості, митний орган має витребувати необхідні додаткові документи та вжити інші заходи для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. Підприємство стверджує, що для підтвердження заявленої митної вартості товару ним надано митному органу всі необхідні документи, передбачені ст. 53 МК України, а саме ті які ідентифікують оцінюваний товар та містять достовірні дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товарів, яка підлягає сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України, а тому відповідачем необґрунтовано відмовлено в застосуванні першого методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту). Посилаючись на наведене вище, позивач стверджує про наявність підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Також просить стягнути судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 3000,00 грн. та за результатами розгляду справи постановити окрему ухвалу.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на наступне. Декларантом обрано основний метод визначення митої вартості товару - за ціною товару щодо товарів, які імпортуються. Відповідно до ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України під митною вартістю товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту розуміється ціна, що була сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну. Перевіркою поданих документів було встановлено наявність розбіжностей, які не давали змогу встановити реальну митну вартість товару за ціною договору. Позивач не спростував наданими документами сумніви стосовно заявленої митної вартості товару. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що рішення митного органу є правомірним та відповідає вимогам законодавства, а тому просить відмовити в задоволенні позову. Також представник відповідача заперечила проти понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 3000,00 грн., вважаючи такі витрати неспівмірними, оскільки дана справа віднесена до категорії справ незначної складності, відтак розмір зазначених витрат слід зменшити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

22.01.2018 року між ТОВ "Строй Мир" та компанією HANGZHOU SUNWAY INDUSTRY Co., LTD, Китай, укладено контракт № СН-UA-18/01/22 (далі-Контракт) на поставку товару "сантехнічні вироби та запчастини до них" на умовах FOB NINGBO, China, відповідно до правил Інкотермс 2010.

На виконання умов Контракту позивачем імпортовано на митну територію України товар, а саме: бокс душовий (90*90) Delfi А088 fabric мілкий піддон 165 одиниць за ціною 79,3609 доларів США за одиницю, всього на 13094,55 доларів США; бокс душовий (90*90) Delfi А088 black мілкий піддон 55 одиниць за ціною 81,1882 доларів США за одиницю, всього на 4465,35 доларів США; бокс душовий (90*90) Delfi А081 fabric глибокий піддон 267 одиниць за ціною 74,0370 доларів США за одиницю, всього на 19767,88 доларів США; бокс душовий (90*90) Delfi А081 black глибокий піддон 176 одиниць за ціною 76,5910 доларів США за одиницю, всього на 13480,02 доларів США. Всього поставлено 663 одиниці товару на загальну суму 50807,80 доларів США.

28.09.2018 декларантом позивача за договором про надання послуг митного брокера ФОП ОСОБА_3 для митного оформлення товару до сектору митного поста "Херсон - центральний" Херсонської митниці ДФС України подано митну декларацію № UA508070/2018/001405, відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 50807,80 доларів США, за ціною договору (перший метод визначення митної вартості).

Разом з митною декларацією позивачем для оформлення товару надано: зовнішньоекономічний договір (контракт); доповнення до зовнішньоекономічного контракту; пакувальний лист; рахунок-фактура (інвойс); коносамент; автотранспортна накладна; декларація про походження товару; договір про надання послуг митного брокера; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів інших держав.

Згідно із ч. 3 ст. 53 Митного кордексу України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення, не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару, а саме:

- у комерційній пропозиції відправника товару від 02.08.2018 року адресованій ТОВ "Строй Мир" відсутня інформація щодо терміну дії цін, тобто не можливо прослідкувати чи діяли зазначені у комерційній пропозиції ціни на день виставлення сертифікації до контракту; встановлено відсутність банківських реквізитів на інвойсі від 06.08.2018 року №SW180516SA; порушено правила Інкотермс 2010 щодо страхування товару.

У зв'язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, митницею 28.09.2018 року направлено електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

28.09.2018 на виконання вимог митного органу позивачем додатково надано прас-лист та комерційну пропозицію.

Відповідачем 28.09.2018 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA508000/2018/000010/2.

Вважаючи спірне рішення протиправним, позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.

Надаючи оцінку доводам позивача про незаконність спірного рішення, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частино 3 ст. 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в поданих документах.

Як встановлено, позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару.

Проте, митний орган дійшов висновку, що надані позивачем на запит додаткові документи не усувають виявлених під час перевірки недоліків та не підтверджують заявлену митну вартість товару.

За результатами проведеної консультації прийнято рішення про визначення митної вартості товару, що імпортується, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.

Суд критично оцінює висновки митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності, зважаючи на наступне.

Так, 05.03.2018 року та 06.04.2018 року між ТОВ "Строй Мир" та HANGZHOU SUNWAY INDUSTRY Co., LTD, Китай укладені доповнення до контракту від 22.01.2018 року № СН-UA-18/01/22, дані доповнення подані позивачем до митного органу, про що зазначено в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508070/2018/00107 від 28.09.2018 року.

Специфікація до контракту № 2 від 22.01.2018 року містить перелік товарів - бокси душові з мілкими та глибокими піддонами, їх кількість та вартість всього 663 штуки на суму 50807,80 доларів США. Специфікація скріплена печатками покупця (ТОВ "Строй Мир") та продавця (HANGZHOU SUNWAY INDUSTRY Co., LTD, Китай), а також підписами повноважних представників сторін.

Пакувальний лист також містить дані про 663 штуки боксів душових з мілкими та глибокими піддонами загальною вагою 44808 кг, країна походження товару Китай, пакувальний лист скріплено печаткою продавця та підписом повноважного представника.

Інвойс № SW180516SA від 06.08.2018 року також містить дані про товар - бокси душові з мілкими та глибокими піддонами в кількості 663 штуки загальною вартістю 50807,80 доларів США, інвойс скріплено печаткою продавця та підписом повноважного представника.

Згідно з прайс-листом від 31.07.2018 року товар "бокс душовий Delfi А088 fabric мілкий піддон" коштує 79,3609 доларів США за одиницю; товар "бокс душовий Delfi А088 black мілкий піддон" коштує 81,1882 доларів США за одиницю; товар "бокс душовий Delfi А081 fabric глибокий піддон" коштує 74,0370 доларів США за одиницю; товар "бокс душовий Delfi А081 black глибокий піддон" коштує 76,5910 доларів США за одиницю, відповідно до даного прас-листа фірма HANGZHOU SUNWAY INDUSTRY Co., LTD, Китай поставляє на адресу ТОВ "Строй Мир" сантехнічні товари з запчастинами за відповідною вартістю за одиницю продукції.

Ділова пропозиція від 02.08.2018 року також містить відповідні цінові показники стосовно зазначених товарів.

Відповідно до довідки ТОВ "Артекс-Сервіс" про транспортні послуги №1355/2018 від 27.09.2018 року, вартість транспортних послуг з доставки вантажу згідно договору №34/18 від 01.02.2018 року по маршруту порт Нінгбо (Китай) - порт Южний (Україна) становить 102722,00 грн. Страхування вантажу не проводилось.

28.09.2018 року ТОВ "Строй Мир" надало на адресу митного органу комерційну пропозицію та прас-лист від виробника.

Відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Враховуючи викладене, а також відсутність будь-яких належних доказів на підтвердження позиції митного органу, позивачем для митного оформлення було надано всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Згідно зі ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно із пунктом 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Як встановлено, митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару у зв'язку із: "неподання усіх необхідних документів, які підтверджують миту вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 64 Митного кодексу України використана наявна в Митниці інформація щодо раніше визначених митних вартостей за другорядними методами для товару на рівні 1,9 дол. США/кг (МД №UA100010/2018/144337 від 13.08.2018 р.)".

Відповідач не надав суду митну декларацію, яку він використав для визначення митної вартості товарів.

Разом з тим, необґрунтованим та не мотивованим є використання митним органом відповідної митної декларації, оскільки не відомо на яких умовах здійснювалась поставка товару за вказаною митною декларацією, а поставка товару імпортованого позивачем згідно контракту від 22.01.2018 року здійснювалась на умовах FOB Ningbo за правилами Інкотермс 2010. Відповідач не надав доказів, що поставка товару за наведеною митним органом митною декларацією відбувалась на умовах FOB Ningbo.

Варто відмітити, що Контрактом не передбачено надання документів зі страхування товару Покупцю. Правила Інкотермс 2010 також не передбачають зобов'язання Покупця за власний рахунок укласти договір перевезення, та не передбачають обов'язку укладання договору страхування. Тобто, за правилами Інкотермс страхування вантажу не є обов'язком ні Покупця, ні Постачальника.

У свою чергу Перелік витрат, що одразу не включені до вартості товару, та які необхідно додати до фактурної вартості для визначення митної вартості товару зазначено у ч.10 ст. 58 МК України. Під час декларування митної вартості, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України декларант повинен надати документи, що підтверджують розраховану митну вартість (тобто складові митної вартості).

Зважаючи на визначені зовнішньоекономічним контрактом від 22.01.2018 року № СН-UA-18/01/22 умови поставки, всі витрати вже включені у фактурну вартість товару, а тому додаткові витрати на страхування, згідно вимог ч. 10 ст. 58 МК України, Товариство не понесло. За таких обставин, вимоги Митниці про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірними.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 року у справі № 821/1617/17.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Отже, позивачем для оформлення товару за методом № 1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару (метод №2 ґ).

Таким чином, суд вважає необґрунтованими наведені відповідачем підстави для коригування митної вартості товару.

Разом з тим, ненадання додаткових документів не є підставою для здійснення коригування митної вартості товару.

Правова позиція з даного питання викладена в постанові Верховного Суду у справі №804/16980/14, № 815/2013/15 та в інших рішеннях з цього питання.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 28.09.2018 року № UA508000/2018/000010/2 та наявність підстав для його скасування, відтак задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Щодо заявлених позивачем до стягнення витрат на правову допомогу, суд відмічає наступне.

31.10.2018 року позивач надав суду клопотання про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 3000,00 грн.

На підтвердження витрат надав договір № 1СМр про надання правової допомоги від 19.03.2018 року, укладеного із Адвокатським бюро "Євгена Малюка", додаткову угоду №00001/2 від 01.10.2018 року, рахунок на оплату № 22 від 25.10.2018 року та платіжне доручення № 4 про перерахування 30.10.2018 року на рахунок АБ Євгена Малюка суми 3000,00 грн.

Відповідач надав клопотання про зменшення витрат на оплату правовничої допомоги адвоката через їх неспіврозмірність, посилаючись на те, що дана справа є незначної складності та подібною до аналогічних справ за позовом ТОВ "Строй Мир" до Митниці, а тому адвокат фактично не поніс тих витрат, які просить стягнути.

Суд не погоджується із відповідачем про неспіврозмірність витрат на правову допомогу, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою… Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд вважає, що сума витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. є співмірною із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, ціною позову та значенням справи для сторони. Сума зафіксована у додатковій угоді є сталою та не залежить від кількості часу, витраченого адвокатом на підготовку документів до суду або кількості судових засідань.

Таким чином, суд задовольняє клопотання про стягнення витрат на правову допомогу.

Разом з цим суд відмічає, що відповідно до норм КАС України постановлення окремої ухвали є правом, а не обов'язком суду.

Частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 9, 139, 241-246 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про коригування митної вартості товарів від 28.09.2018 року № UA508000/2018/000010/2.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" (, 73000, м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3011 (три тисячі одинадцять) грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 3000 (три тисячі) грн. за рахунок бюджетних асигнувань митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 11 грудня 2018 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 5.2.2