Справа № 810/3929/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3929/18 Головуючий у 1-й інстанції: Брагіна О.Є. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД»

на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року

у справі №810/3929/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД»

до відповідача Київської митниці Державної фіскальної служби

про визнання дій протиправними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» звернулось до суду з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання дій протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару №UA125220/2018/000002/2 від 30.01.2018.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» було повернуто позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, оскільки зазначені в ухвалі висновки не відповідають нормам процесуального права та обставина справи, та винести нову з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на незаконності, необґрунтованості та необ'єктивності рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Відзив (заперечення) на апеляційну скаргу відповідачем не надано.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду справи до суду першої інстанції з наступних підстав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку щодо повернення позовної заяви, так як судом не було взято до уваги що позивачем було своєчасно та належним чином усунуто зазначені в ухвалі суду недоліки.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою (частина перша ст. 169 КАС України.

Згідно пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року позовну заяву ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» - залишено без руху та надано позивачу 10- й строк для усунення недоліків з дня отримання копії даної ухвали.

Так суддею в ухвалі про залишення подання без руху зазначено про невідповідність її вимогам ст. 160 КАС України, а саме:

-у позовній заяві не зазначено: докази, якими підтверджується кожна обставина заявленого позову, зокрема, відсутня декларація UA 125220 /2017/713329, а також супровідні документи до контракту №1489 від 26.07.2017;

- позивачем також не надано обґрунтувань того, які саме права та інтереси порушені оскаржуваним рішення.

- вимога 2, яка міститься у резолютивній частині позову неконкретизована, що не відповідає формі позовної заяви;

- до позовної заяви наявна тільки ксерокопія довіреності на свого представника.

Оскільки позивачем вимоги, викладені в ухвалі суду першої інстанції від 31 липня 2018 року у строк визначений в ухвалі, усунуті не були, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року позовну заяву повернуто позивачу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку щодо повернення позовної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року про залишення позову без руху отримано позивачем 03.09.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (а.с.21).

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи на виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року про залишення позовної заяви без руху ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» до Київського окружного адміністративного суду було направлено заяву про усунення недоліків: а саме позовну заяву в новій редакції з конкретизацією 2 вимоги резолютивної частини позову, оригінал довіреності на представника позивача, що звертається з позовною заявою та додатковими документами (витяг з ЄДРПОУ; копія протоколу №01/2016 від 04.08.2016; копія наказу від 05.08.2016 №1 про призначення директора; копія контракту від 26.07.2017; генеральний договір добровільного страхування від 28.11.2016; копія митної декларації UA 125220 /2018/700779; додаток до митної декларації; копія комерційної пропозиції із засвідченим перекладом; копія листа про знижку на товари; копія пакувального листа; копія інвойсу 76/18 від 22.01.2018; копія міжнародної товарної накладної; копія рахунку-фактури; копія договору від 01.08.2017 про надання транспортних послуг; прайс-лист; копія експертного висновку та картки відмови; копія рішення про коригування митної вартості товару) у підтвердження доводів викладених в позові.

Відповідно до штемпеля на поштовому описі кореспонденції для відправлення заяву про усунення недоліків з доданими документами було направлено до суду 13 вересня 2018 року, тобто в термін визначений в ухвалі суду.

Таким чином вимоги щодо усунення недоліків, які суд зазначив в ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року були виконані позивачем у термін встановлений в ухвалі.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви, оскільки позивач у визначений термін усунув всі недоліки зазначені в ухвалі суду.

Водночас колегія суддів вважає помилковими посилання суду першої інстанції на обов'язок позивача надати декларацію UA 125220 /2017/713329, яка є одним із доказів у даній справі, з огляду на те, що частина документів, які приєднані до контракту №1489 від 26.07.2017, не викладені державною мовою, зокрема декларація від 21024/151/22.01.2018., яка надана без перекладу на сербській мові, оскільки позивачем було надано всі наявні в нього докази, та на виконання вимог ч. 5 ст. 160 КАС України зазначено докази, які не можуть бути подані до позову та заявлено клопотання про витребовування зазначених доказів у відповідача, проте судом відмовлено у задоволенні заявленого клопотання.

Відповідно до вимог ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви не відповідає правильному застосуванню норм процесуального права.

При встановленні наведених фактів судом першої інстанції порушені норми процесуального права, які призвели до необґрунтованого прийняття судового рішення.

Колегія суддів зауважує, що суд апеляційної інстанції переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, застосовуючи при цьому те законодавство, яке було чинне на час винесення спірного рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали про направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

За змістом частини першої статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з винесенням нової ухвали про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись 242, 243, 246, 308, 311, 320, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» -задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 12 грудня 2018 року.