Справа № 0840/3963/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 листопада 2018 року 13 год. 17 хв.Справа № 0840/3963/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1)

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

за участі сторін:

позивача - не прибув

предстаника відповідачам - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності № 255/08-01-49-05 від 12.10.2018 року)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області форми "Ф" від 29 травня 2018 року №0-0826, яким визначено податкове зобов'язання з транспортного податку у розмірі 25000 грн. (двадцять п'ять тисяч гривень 00 коп.) за 2018 рік.

Ухвалою судді від 01 жовтня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та призначено судове засідання на 30 жовтня 2018 року.

30 жовтня 2018 року ухвалою суду витребувано докази з власної ініціативи.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року призначено справу до розгулу у судовому засіданні та призначено судове засідання по адміністративній справі на 28 листопада 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач в своїй позовній заяві та у відповіді на відзив зазначає наступне, що відповідачем грубо порушені норми чинного законодавства, а отже податкове повідомлення - рішення підлягає скасуванню. Зазначає, що автомобіль AUDI Q7 2015 року випуску не є об'єктом оподаткування оскільки об'єктом оподаткування є автомобілі із середньоринковою вартістю не менш ніж 1 396 125,00 грн., однак автомобіль AUDI Q7 2015 року, об'ємом двигуна 2,99 (3,0), тип палива дизель, відповідно Міністерства економічного розвитку і торгівлі України середньоринкова вартість складає 1 384 158,86 грн. Отже даний автомобіль не є об'єктом оподаткування транспортного податку. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач в судове засідання 28 листопада 2018 року не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про відкладення розгляду справи. Але, судом відмовлено у задоволенні клопотання, оскільки позивач не прибув до суду без поважних причин, а щодо поважності відсутності представника позивача не надано належних доказів.

Представник Головного управління державної фіскальної служби у Запорізькій області в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у поданому 25 жовтня 2018 року відзиві. В обґрунтування заперечень зазначив, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 року податкового (звітного) року. Мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2018 року становить 3723 грн., тому вартість автомобіля, який є об'єктом оподаткування становить 1 396 125,00 грн. (3723 х 375). Відповідно до офіційного веб-сайту міністерства економічного розвитку і торгівлі України автомобіль позивача AUDI Q7 2015 року випуску включено до переліку та відносяться до даного об'єкту оподаткування. Просив в задоволені позовної заяви відмовити в повному обсязі.

Відповідно до статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 28 листопада 2018 року в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази позивача та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки AUDI, моделі Q7, реєстраційний номер НОМЕР_2, об'єм двигуна 2967, рік випуску 2015, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного НОМЕР_3.

Головним управлінням ДФС у Запорізькій області винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 29 травня 2008 року №0-0826 відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб податковий період 2018 рік у розмірі 25000 грн.

Оскаржуване податкове повідомлення - рішення направлене позивачу та отримано останнім, про що сторонами в судовому засіданні не заперечувалось.

ОСОБА_1 не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням - рішенням звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року з 01 січня 2015 року введено в дію статтю 267 Податкового кодексу України "Транспортний податок".

За правилами підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального".

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Підпунктом 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 Податкового кодексу України, передбачено, що базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Пунктом 267.4 статті 267 Податкового кодексу України, визначена ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

За підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Приписами підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Підпунктом 267.7.1 пункту 267.7 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що податок сплачується за місцем реєстрації об'єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Крім того, статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що у 2018 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі: з 1 січня складає 3723 гривні.

Отже, об'єктом оподаткування у 2018 році є власники транспортних засобів з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 1 396 125 грн. 00 коп. (1 396 125 грн. 00 коп. = 3723 грн. 00 коп. х 375).

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком встановлений «Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів», затвердженою 18 лютого 2016 року постановою Кабінету Міністрів України №66 (надалі - «Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів»).

Як передбачено пунктом 13 «Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів», Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Судом досліджені матеріали справи та встановлено, що позивачем надано розрахунок вартості транспортного засобу зроблений до на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України середньоринкової вартості автомобіля позивача марки AUDI, моделі Q7, об'єм двигуна 2967, внутрішнього згорання, дизель, рік випуску 2015. Середньоринкова вартість засобу для цілей оподаткування транспортним податком відповідно до пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України за Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №66 від 18 лютого 2016 року зі зміни становить 1 384 128,86 грн.

Отже при здійсненні калькуляції (розрахунку) на офіційному веб - сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України середньоринкової вартості автомобіля позивача марки AUDI, моделі Q7, об'єм двигуна 2967, внутрішнього згорання, дизель, рік випуску 2015, середньоринкова даного автомобіля склала - 1 384 128,86 грн.

Таким чином, враховуючи викладене, з урахуванням приписів статті 267 Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що належний позивачу транспортний засіб марки AUDI, моделі Q7, реєстраційний номер НОМЕР_2, об'єм двигуна 2967, тип пального дизель, рік випуску 2015, не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році, тому у контролюючого органу були відсутні правові підстави для винесення податкового повідомлення-рішення від 29 травня 2018 року №0-0826 та визначення позивачу по даному автомобілю грошового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік в розмірі 25000 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вище викладеного, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 143, 241, 243-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення №0-0826 від 29 травня 2018 року.

Присудити на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний 166, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 704 грн. 80 коп.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення буде складено у повному обсязі відповідно до частини 3 статті 243 КАС України, протягом п'яти днів.

Рішення складено у повному обсязі 03 грудня 2018 року.

Суддя Д. В. Татаринов