Справа № 814/4124/15
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2018 року

Київ

справа №814/4124/15

адміністративне провадження №К/9901/21279/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року (суддя В.В. Біоносенко) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року (судді: Ю.М. Градовський (головуючий), К.В. Кравченко, О.В. Лукянчук) у справі № 814/4124/15 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_4.) звернувся до суду з позовом до Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (далі - відповідач, контролюючий орган, Баштанська ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 27.10.2015 Новобузького відділення Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що витрати на утримання, експлуатацію та ремонт основних засобів (витрати на придбання запчастин та дизпалива) відносяться до загальновиробничих витрат та є складовою витрат операційної діяльності, також позивачем не було порушено п. 11 ст. 8 та абзацу 1 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування», на порушення позивачем якого посилається контролюючий орган в акті перевірки, тому вимога про сплату боргу від 27.10.2015 № Ф- про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 491 918,00 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року, позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Новобузького відділення Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області № Ф- від 27.10.2015 року.

4. Рішення суду першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, мотивоване тим, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2016 року у справі № 814/200/16 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення контролюючого органу (ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року у справі № 814/200/16 постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2016 року залишено без змін) на підставі яких було сформовано оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_4 у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ФОП ОСОБА_4 займається вирощуванням зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); оптовою торгівлею зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; роздрібною торгівлею в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; вантажним автомобільним транспортом.

В квітні 2014 року Баштанською ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_4 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 1.01.2012 року по 31.12.2013 року, в ході якої встановлено порушення позивачем п. 187.1 ст. 187, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 177.1 ст. 177, п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, а саме: заниження податкового зобов'язання з ПДВ на суму 9 498,20 грн за 2013 рік від реалізації сільгосппродукції власного виробництва (ячмінь озимий, пшениця озима) на суму 47 491,00 грн, не включено до складу валового доходу в декларації про доходи за 2013 рік дохід від реалізації сільгосппродукції власного виробництва в сумі 47 491,00 грн, та не підтверджено включення до складу валових витрат вартість придбаних запчастин та паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 1 370 140,00 грн, про що 22.04.2014 року складено Акт за № 5/17/НОМЕР_1.

На підставі вказаного Акту перевірки позивачу донараховано податок на доходи фізичних осіб на суму 234 765,00 грн, штрафні санкції - 58 691,00 грн (податкове повідомлення-рішення № від 30.04.2014), збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 9 499,00 грн, штрафні санкції - 2 375,00 грн (податкове повідомлення-рішення № від 30.04.2014), та донараховано суму єдиного внеску за 2012 рік - 3 237 519,80 грн, за 2013 рік на суму 254 398,20 грн і застосовано штрафні санкції у сумі 24 595,00 грн (податкове повідомлення-рішення № від 13.05.2014).

За результатами розгляду скарги позивача, ГУ Міндоходів у Миколаївській області своїм рішенням № 2129/10/14-29-10-05-10 від 23.06.2014 скасувало податкове повідомлення-рішення Новобузького відділення Баштанської ОДПІ № від 13.05.2014 із зобов'язанням сформувати та виставити позивачу вимоги про сплату боргу (недоїмки) у сумі 491 918,00 грн та рішення про застосування штрафних санкцій у сумі 36 472,00 грн.

Відповідачем сформовано та виставлено на адресу ФОП ОСОБА_4 вимогу № Ф-1 від 20.04.2015 про сплату боргу (недоїмки) у сумі 500 034,00 грн, з яких 475 439,00 грн - недоїмка, 24 595,00 грн - штраф.

Позивач не погодився із прийнятою вимогою та подав скаргу. За результатами розгляду скарги, 09.06.2015 ГУ ДФС у Миколаївській області скасовано вимогу від 20.04.2015 № Ф-1 та зобов'язано Новобузьке відділення Баштанської ОДПІ винести та направити позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на підставі рішення ГУ Міндоходів від 23.06.2014 року. Виконуючи вимоги ГУ ДФС в Миколаївській області Новобузьким відділенням Баштанської ОДПІ на адресу платника податку 17.09.2015 виставлено вимогу № 2-17у про сплату боргу у сумі 528 390,00 грн, з яких 491 918,00 грн - недоїмка, 36 472,00 грн - штраф.

Вказана вимога була оскаржена позивачем, та за результатами оскарження вимоги № 2-17у від 17.09.2015, відповідачем 27.10.2015 року прийнято вимогу за № Ф- про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 491 918,00 грн.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за результатами перевірки ФОП ОСОБА_4 (акт від 22.04.2014 № 5/17/НОМЕР_1) встановлено заниження суми чистого оподатковуваного доходу за 2012-2013 рік, у зв'язку із чим позивачу донараховано податок на доходи та обраховано єдиний внесок.

Позивач скористався правом на судове оскарження, звернувшись до суду з позовними вимогами про скасування податкових повідомлень-рішень № від 30.04.2014, № від 30.04.2014, № та № від 28.10.2015.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2016 року у справі № 814/200/16, залишеною в силі ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року, вказані податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі висновків, викладених в акті перевірки від 22.04.2014 № 5/17/НОМЕР_1, визнані протиправними та скасовані. Скасовуючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, суди зазначили, що ФОП ОСОБА_4 обґрунтовано включив витрати на придбання запчастин та паливно-мастильних матеріалів до складу витрат операційної діяльності.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем та вказує на неврахування судами положень Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (затверджене наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449) та доводів контролюючого органу щодо того, що у справі № 814/200/16 ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою контролюючого органу.

8. Позивач надіслав заперечення на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Пункт 138.1 статті 138.

Витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті.

10.2. Пункт 138.2 статті 138.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

10.3. Підпункт 138.10.2 пункту 138.10 статті 138.

Адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: а) загальні корпоративні витрати, в тому числі організаційні витрати, витрати на проведення річних та інших зборів органів управління, представницькі витрати; б) витрати на службові відрядження й утримання апарату управління підприємством (у тому числі витрати на оплату праці адміністративного апарату) та іншого загальногосподарського персоналу; в) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів загальногосподарського використання (оперативна оренда (у тому числі оренда легкових автомобілів), придбання пально-мастильних матеріалів, стоянка, паркування легкових автомобілів, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); г) винагороди за консультаційні, інформаційні, аудиторські та інші послуги, що отримує платник податку для забезпечення господарської діяльності; ґ) витрати на оплату послуг зв'язку (пошта, телеграф, телефон, телекс, телефакс, стільниковий зв'язок та інші подібні витрати); д) амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; е) витрати на врегулювання спорів у судах; є) плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків; ж) інші витрати загальногосподарського призначення.

11. Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції Закону, чинній на момент прийняття судами рішень).

11.1. Частина перша статті 72.

Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

11.2. Частина п'ята статті 254.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

11.3. Стаття 255.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

12. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

13. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).

14. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами попередніх інстанцій обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що контролюючий орган при формуванні вимоги від 27.10.2015 № Ф- про сплату позивачем боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 491 918,00 грн діяв поза межами та не у відповідності до положень податкового законодавства України.

Крім того, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2016 року у справі № 814/200/16 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення контролюючого органу від 30.04.2014 № , від 30.04.2014 № , від 28.10.2015 № , від 28.10.2015 № , на підставі яких відповідачем було сформовано оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки). Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року у справі № 814/200/16 постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2016 року залишено без змін. Скасовуючи вказані податкові повідомлення-рішення, суди також зазначили, що ФОП ОСОБА_4 обґрунтовано включив витрати на придбання запчастин та паливно-мастильних матеріалів до складу витрат операційної діяльності.

Доводи контролюючого органу щодо того, що у справі № 814/200/16 ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою контролюючого органу, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки на час розгляду цієї справи ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року у справі № 814/200/16 набрала законної сили.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

15. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, враховуючи положення частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону, що діяла на момент прийняття судами першої та апеляційної інстанцій рішень) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року слід залишити без задоволення.

16. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

17. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року у справі № 814/4124/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова,

Судді Верховного Суду