Справа № 814/556/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/556/18

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Димерлія О.О.,

- Єщенка О.В.,

за участю: секретар судового засідання - Ніцевич О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «САНДОРА» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду, яке прийнято 01 серпня 2018 року у складі суду судді: Мельника О.М. в місті Миколаїв по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «САНДОРА» до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказу від 09.01.2018 №19, податкового повідомлення-рішення від 07.02.2018 №, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «САНДОРА» (далі - ТОВ «САНДОРА») звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області з призначення фактичної перевірки ТОВ «САНДОРА» (код ЄДРПОУ 2243008), що оформлено Наказом від 09.01.2018 року №19, визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області від 09.01.2018 року №19 «Про проведення фактичної перевірки» ТОВ «САНДОРА» () у повному обсязі; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 07.02.2018 року № про застосування у відношенні ТОВ «САНДОРА» штрафної (фінансової) санкції на суму з 734 326,30 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року у задоволенні заявленого позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених вимог. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, неповно з'ясовано всі обставини, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що перевірку проведено під час мораторію на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю). По своїй суті і правовій природі фактична перевірка органів Державної фіскальної служби, є позаплановим заходом державного нагляду (контролю). Тому, дії ГУ ДФС України у Миколаївський області щодо призначення фактичної перевірки ТОВ «САНДОРА» є протиправними, а Наказ ГУ ДФС України у Миколаївський області №19 від 09.01.2018 року протиправним та таким що підлягає скасуванню. При проведенні перевірки ревізорами не взято до уваги та не досліджено усіх обставин та інформацію зазначену у касових книгах обліку розрахункових операцій зокрема. Щоденний запис про рух готівки та суми розрахунків у КОРО - це лише звіт про фактичне надходження готівкових коштів до каси. Відсутність такого запису у книзі обліку розрахункових операцій, при наявності у ній відповідних розрахункових документів та відображення надходжень цієї готівки у касовій книзі підприємства не свідчить про факт ненадходження грошових коштів до каси, її не оприбуткування, а означає лише порушення порядку ведення КОРО. Висновки щодо не оприбуткування позивачем 26.06.2017 року готівкових коштів у КОРО на суму 140 558,42 грн., є необґрунтованими. Так, перша розрахункова операція за 26.06.2017 року РРО з фіскальним номером здійснена о 08 год.39 хв. Остання розрахункова операція за 26.06.2017 року РРО з фіскальним номером здійснена о 20 год.27 хв. У зв'язку з виходом з ладу РРО 26.06.2017 року, Товариством оформлено відповідне замовлення на здійснення його ремонту. Відповідно до змісту наряду-замовлення, працівник ЦСО прийняв в ремонт РРО 27.06.2017 року о 08:20 та повернув 27.06.2017 о 08:50. При діагностиці встановлено поломку модема РРО, вихід з ладу якого, автоматично блокує проведення розрахункових операцій, як це передбачено Вимогами щодо створення контрольної стрічки в електронній формі у реєстраторах розрахункових операцій та модемів для передачі даних, затвердженими наказом Міністерства фінансів України 08.10.2012 року №1057. Після відновлення роботи РРО, товариством відповідно до Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 №547, 27.06.2017 року роздруковано Z-звіт №1253, на підставі якого зроблено відповідні записи у розділі 2 КОРО. Висновки відповідача щодо не оприбуткування позивачем 17.08.2017 року готівкових коштів у КОРО р/6 на суму 497 554,05 грн., позивач також вважає такими, що не відповідають дійсності. Відповідно до наявного запису в КОРО №р/6, здійсненого 17.08.2017 року, товариством в зазначену дату оприбутковано готівкові кошти у сумі 511310,20 грн., включаючи 497 554,05 грн. В подальшому готівкові кошти в сумі 511 310,20 грн., були оприбутковані в касі підприємства, що підтверджується прибутковим касовим ордером №1 353 825 від року та записом в касовій книзі Товариства. Факт не оприбуткування 16.08.2017 року готівкових коштів у КОРО №р/1 на суму 108 752,79 грн., позивач заперечує. Відповідно до наявного запису в КОРО №р/1, здійсненого 16.08.2017 року, товариством в зазначену дату оприбутковано готівкові кошти у сумі 114 354,45 грн., включаючи 108 752,79 грн. В подальшому готівкові кошти в сумі 114 354,45 грн., були оприбутковані в касі підприємства 16.08.2017 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером №1353 521 від 16.08.2017 року та записом в касовій книзі товариства. Отже, податкове повідомлення-рішення № від 07.02.2018 року позивач вважає протиправним та таким що підлягає скасуванню.

Відповідач/Головне управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідач зазначає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відсутність порушень при призначені відповідачем фактичної перевірки. До початку проведення фактичної перевірки, працівнику ТОВ «Сандора» - керівнику податкового відділу ОСОБА_2. були пред'явлені направлення на проведення фактичної перевірки, службові посвідчення та вручено копію наказу про проведення фактичної перевірки у повній відповідності до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України. Посадових осіб ГУ ДФС у Миколаївській області було допущено до перевірки товариства, надано документи, що стосуються предмету перевірки чим забезпечено можливість її проведення. Позивач на етапі допуску до перевірки міг поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки. Таким чином, не порушуючи прав позивача ГУ ДФС у Миколаївській області проведено фактичну перевірку з питань дотримання порядку проведення розрахунків, введення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв про державну реєстрацію, виробництв та обігу підакцизних товарів платника податків ТОВ «САНДОРА».

Також судом першої інстанції вірно досліджено та зазначено про наявність обставин, які свідчать про неподання звітності позивачем та подання її з нульовими показниками. Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Тобто камеральні та фактичні перевірки є особливим видом державного контролю, який не можна віднести ні до планового, ні до позапланового заходу державного нагляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 16.01.2018 по 18.01.2018 року головним державним ревізор-інспектором Дмитриком С.В. та головним державним ревізор-інспектором Назаром С.І. відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Миколаївській області відповідно до наказу від 09.01.2018 №19 проведено фактичну перевірку платника податків ТОВ «САНДОРА» (код за ) з питань дотримання Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-УІ, Законів України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №265), від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», постанови Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (далі - Положення №637), за результатами якої складено акт від 18.01.2018 р. №0005/14/29/14/22430008.

Під час перевірки контролюючим органом було встановлено порушення ТОВ «САНДОРА» п. 2.6 гл. 2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 (із змінами та доповненнями).

Як вбачається зі змісту акту перевірки від 18.01.2018 р. №0005/14/29/14/22430008, суть порушень допущених позивачем полягає в неоприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у день одержання готівкових коштів на підставі фіскальних звітних чеків у книгах обліку розрахункових операцій, а саме: 1) 26.06.2017 року у день одержання готівкових коштів у сумі 140558,42грн. не оприбутковано вказану суму у КОРО №р/15 на підставі фіскального звітного чеку який не було роздруковано. Наступний фіскальний звітній чек роздруковано 27.06.2017 року о 00-09 год. №1253 на суму 140558,42грн. Розрахункові квитанції не використовувались. Відомості у КОРО про несправність РРО відсутні, інформація щодо несправності РРО не надавалась, з чого слідує, що РРО справний; 2) 17.08.2017 року у день одержання готівкових коштів у сумі 497554,05грн. не оприбутковано вказану суму у КОРО №р/16 на підставі фіскального звітного чеку який не було роздруковано. Наступний фіскальний звітній чек роздруковано 18.08.2017 року о 00-02 год. №1303 на суму 511310,25грн. Розрахункові квитанції не використовувались. Відомості у КОРО про несправність РРО відсутні, інформація щодо несправності РРО не надавалась, з чого слідує, що РРО справний; 3) 16.08.2017 року у день одержання готівкових коштів у сумі 108752,79грн. не оприбутковано вказану суму у КОРО №р/15 на підставі фіскального звітного чеку який не було роздруковано. Наступний фіскальний звітній чек роздруковано 17.08.2017 року о 01-57 год. №27 на суму 114357,49грн. Розрахункові квитанції не використовувались. Відомості у КОРО про несправність РРО відсутні, інформація щодо несправності РРО не надавалась, з чого слідує, що РРО справний.

Акт підписано ОСОБА_2, та начальником відділу обліку розрахунків з постачальниками ТОВ «САНДОРА» ОСОБА_5, зауважено, що заперечення на акт перевірки будуть подані в порядку, передбаченому чинним законодавством.

24.01.2018 року ТОВ «САНДОРА» направило заперечення до Акту перевірки, за результатами розгляду яких, ГУ ДФС України у Миколаївський області повідомило про їх безпідставність та не обґрунтованість.

07.02.2018 року на підставі висновків акту перевірки, офісом великих платників податків ДФС, прийнято податкове повідомлення-рішення №, про застосування штрафної (фінансової) санкції на підставі п. 2.6 гл. 2 Положення №637, на суму 3 734 326,30 грн.

Позивач, не погоджуючись із наказом про проведення перевірки та податковим повідомленням-рішенням податкового органу, звернувся з позовом до суду, в якому просив їх скасувати.

Вирішуючи спірне питання та відмовляючи у задоволені позовних вимоги ТОВ «САНДОРА», суд першої інстанції дійшов висновку, що застосування до позивача штрафу на підставі абзацу 3 статті 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми, що склало 3 734326,30 грн. (746865,26 грн. х 5) є правомірним, а спірне податкове повідомлення - рішення є законним та не підлягає скасуванню, оскільки відповідачем доведено факт порушення позивачем пункту 2.6 Положення №637.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області з призначення фактичної перевірки ТОВ «САНДОРА», визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області від 09.01.2018 року №19 «Про проведення фактичної перевірки» ТОВ «САНДОРА», суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується апеляційний суд.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції вірно досліджено та зазначено про наявність обставин, які свідчать про неподання звітності позивачем та подання її з нульовими показниками.

Пунктом 7 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що:

- суб'єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій, що створюють контрольну стрічку в електронній формі або електронні контрольно-касового реєстратори, які створюють контрольну стрічку в друкованому вигляді, повинні подавати органам державної податкової служби дротяними і бездротовими каналами зв'язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які знаходяться на контрольній стрічці в пам'яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам'яті модемів, які до них приєднані;

- суб'єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій, що створюють контрольну стрічку в друкованій формі, за винятком електронних контрольно-касових реєстраторів, повинні подавати органам державної податкової служби за провідним або бездротових каналах зв'язку інформацію про обсяги розрахункових операцій, проведених у готівковій та / або безготівковій формі або про обсяги операцій купівлі-продажу іноземної валюти, яка знаходиться в їх фіскальній пам'яті.

Інформація про використання РРО передається до органів ДФС на базі технології, розробленої Національним банком України відповідно до затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012 р. №1057 Порядку передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв'язку до органів державної податкової служби.

Також слід зазначити, що технічні питання передачі даних регулюються документом «НСМЕП. Супутні проекти. Технологія зберігання і збору даних РРО для ДПС. Протокол передачі інформації», який погоджено Державною податковою службою України та Національним банком України.

Фактично дані передаються до контролюючого органу наступним чином.

Процесор РРО формує пакет даних, які підлягають передачі, та за допомогою модуля безпеки захищає його від підміни, модифікації та перегляду. Модем встановлює з'єднання з інформаційним еквайером та передає набір даних. Еквайер перевіряє цілісність набору даних та зберігає його у незмінному (захищеному від перегляду) вигляді у базі даних інформаційного еквайера до отримання підтвердження про успішний прийом даних від програмно-апаратного комплексу податкової. Еквайер надсилає реєстратору розрахункових операцій підтвердження про отримання та успішне зберігання набору даних.

У рамках інтегрованої автоматизованої інформаційної системи органів ДФС впроваджено систему «Податковий блок» (введена в експлуатацію Наказом Державної податкової служби України від 24.12.2012 р.).

Тобто саме за допомогою інформаційної бази даних АІС «Податковий блок» контролюючий орган отримує звітність про використання РРО суб'єктами господарювання.

Враховуючи вищевикладене, та інформація щодо виданих фіскальних чеків, що міститься у контролюючого органу в базі даних АІС «Податковий блок» є ніщо інше, як звітність суб'єкта господарювання і може використовуватися контролюючим органом.

Відповідно до пп. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками; неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками.

Так, згідно даних ІС «Підсистеми РРО» на ім'я ТОВ «САНДОРА» за адресою Миколаївська область, Вітовський район, с. Мішково-Погорілове, вул. Степова 1 з 19.03.2013 р. зареєстровано реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером .

09.01.2018 року на підставі даних ІС «Аналітична система» ІС «Податковий блок», а саме ТОВ «САНДОРА» 10.03.2017 подає звітність про використання РРО з фіскальним номером з нульовим показником, а 17.04.2017, 26.06.2017, 17.08.2017 не подає звітність з використання РРО, виконуючим обов'язки начальника ГУ ДФС у Миколаївській області прийнято наказ №19 «Про проведення фактичної перевірки» ТОВ «САНДОРА».

Так відповідно до Наказу про проведення фактичної перевірки від 09.01.2018 №19 перевірку ТОВ «САНДОРА» призначено у зв'язку із неподанням товариством в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками. У випадку впевненості Позивача у відсутності таких фактів, він мав можливість скористатися своїм правом та не допустити посадових осіб ТУ ДФС у Миколаївській області до проведення перевірки.

Посилання позивача на необхідність відображення в Наказі про проведення фактичної перевірки яку саме звітність та по якому РРО не подано ТОВ «САНДОРА» або подано з нульовими показниками не знаходить свого підґрунтя в нормах чинного законодавства.

Посилання ТОВ «САНДОРА» в апеляційній скарзі на те, що «по своїй суті та правовій природі фактична перевірка органів Державної фіскальної служби, є позаплановим заходом держаного нагляду (контролю)» і на них розповсюджуються норми Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016р. №1728-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017 р. колегія суддів вважає помилковими, виходячи з наступного.

Проте, у вказаному Законі України прямо не зазначено, що фактична перевірка органів ДФС є позаплановим заходом державного нагляду (контролю).

Статтею 2 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 р. №1728-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017 р., встановлено до 31 грудня 2018 року мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, а ст. 3 зазначеного Закону обмеження на позапланові заходи державного нагляду (контролю).

Однак, дія зазначеного закону не поширюється на відносини, щодо проведення фактичних перевірок територіальними органами Державної фіскальної служби, що реалізує державну податкову політику та визначені Податковим кодексом України».

Так, в висновках Верховного Суду (постанови від 27 лютого 2018 року справа №808/918/17, 13.02.2018 року справа К/9901/2424/17) вказано: «з огляду на аналіз зазначених норм, яким встановлений спеціальний порядок проведення перевірок суб'єктів господарювання за певними умовами, колегія суддів вважає, що у будь-якому випадку запроваджені наведеним Законом обмеження не стосуються камеральних перевірок, які є функцією здійснення повноважень контролюючим органом».

Крім того, в ч. 4, 5 ст. 2 Закону України від 05.04.2007 р. №877-У «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні) населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах, зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3. п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.п. 19-1.1.4. та п.п. 19-1.1.14. п. 19 19-1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, як здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб'єктами господарювання установлених законодавством обов'язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Отже, колегія суддів наголошує, що жодною нормою чинного законодавства не визначено фактичну перевірку органу Державної фіскальної служби, як позаплановий захід державного нагляду.

Відтак, запроваджені наведеним Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» обмеження стосуються не всіх видів перевірок, що зазначені у п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України. Дія зазначеного закону не поширюється на відносини щодо проведення фактичних перевірок територіальним органами Державної фіскальної служби, що реалізує державну політику та визначені Податковим кодексом України.

Крім того, видання податковим органом наказу про призначення перевірки безпосередньо не порушує права та законні інтереси платника податків, акт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків. Проведення перевірки є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для здійснення повноважень контролюючого органу. Наказ №19 від 01.09.2018 року «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «САНДОРА» (код ЄДРПОУ 2243008) реалізований, позивачем допущено посадових осіб Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області до перевірки.

Враховуючи вищевикладене, виконуючим обов'язки начальника ГУ ДФС у Миколаївській області правомірно прийнято Наказ про проведення фактичної перевірки від 09.01.2018 р. №19.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дії Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області з призначення фактичної перевірки ТОВ «САНДОРА» та наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області від 09.01.2018 року №19 «Про проведення фактичної перевірки» ТОВ «САНДОРА» є правомірним, оскільки здійснені на підставі та в межах наданих Законом повноважень, а позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо доводів позивача, що готівкові кошти були оприбутковані в межах робочої зміни, яка встановлена на підприємстві Наказом №115/1 від 03.04.2017 року з 17:00 до 2:00 год., тому сума готівкових коштів за 17.08.2017 року у день одержання готівкових коштів у сумі 497554,05грн. була оприбуткована у КОРО №р/16 на підставі фіскального звітного чеку, який було роздруковано 18.08.2017 року о 00-02 год. №1303 на суму 511310,25 грн. та 16.08.2017 року у день одержання готівкових коштів у сумі 108752,79 грн. була оприбуткована у КОРО №р/15 на підставі фіскального звітного чеку який було роздруковано 17.08.2017 року о 01-57 год. №27 на суму 114357,49 грн., суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується апеляційний суд.

З 16.01.2018 по 18.01.2018 року головним державним ревізор-інспектором Дмитриком С.В. та головним державним ревізор-інспектором Назаром С.І. відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Миколаївській області відповідно до наказу від 09.01.2018 № 19 проведено фактичну перевірку платника податків ТОВ «САНДОРА» (код за ) з питань дотримання Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-УІ, Законів України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №265), від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», постанови Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (далі: Положення №637), за результатами якої складено акт від 18.01.2018 №0005/14/29/14/22430008.

Під час перевірки контролюючим органом було встановлено порушення ТОВ «САНДОРА» п. 3.6 гл. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 із змінами та доповненнями.

Акт підписано ОСОБА_2, та начальником відділу обліку розрахунків з постачальниками ТОВ «САНДОРА» ОСОБА_6, зауважено, що заперечення на акт перевірки будуть подані в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Позивач 24.01.2018 року направив заперечення до Акту перевірки, за результатами розгляду яких, ГУ ДФС України у Миколаївський області повідомило про їх безпідставність та не обґрунтованість.

07.02.2018 року на підставі висновків акту перевірки, офісом великих платників податків ДФС, прийнято податкове повідомлення-рішення №, про застосування штрафної (фінансової) санкції на підставі п.2.6 гл.2 Положення №637, на суму 3 734 326,30 грн.

Як встановлено колегією суддів та вбачається зі змісту акту перевірки від 18.01.2018 №0005/14/29/14/22430008, суть порушень допущених позивачем полягає в неоприбуткуванні готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у день одержання готівкових коштів на підставі фіскальних звітних чеків у книгах обліку розрахункових операцій, а саме: 1) 26.06.2017 року у день одержання готівкових коштів у сумі 140558,42грн. не оприбутковано вказану суму у КОРО №р/15 на підставі фіскального звітного чеку який не було роздруковано. Наступний фіскальний звітній чек роздруковано 27.06.2017 року о 00-09 год. №1253 на суму 140558,42грн. Розрахункові квитанції не використовувались. Відомості у КОРО про несправність РРО відсутні, інформація щодо несправності РРО не надавалась, з чого слідує, що РРО справний; 2) 17.08.2017 року у день одержання готівкових коштів у сумі 497554,05грн. не оприбутковано вказану суму у КОРО №р/16 на підставі фіскального звітного чеку який не було роздруковано. Наступний фіскальний звітній чек роздруковано 18.08.2017 року о 00-02 год. №1303 на суму 511310,25грн. Розрахункові квитанції не використовувались. Відомості у КОРО про несправність РРО відсутні, інформація щодо несправності РРО не надавалась, з чого слідує, що РРО справний; 3) 16.08.2017 року у день одержання готівкових коштів у сумі 108752,79грн. не оприбутковано вказану суму у КОРО №р/15 на підставі фіскального звітного чеку який не було роздруковано. Наступний фіскальний звітній чек роздруковано 17.08.2017 року о 01-57 год. №27 на суму 114357,49грн. Розрахункові квитанції не використовувались. Відомості у КОРО про несправність РРО відсутні, інформація щодо несправності РРО не надавалась, з чого слідує, що РРО справний.

Підпунктом 2.6 глави 2 Положення №637 передбачено, що вся готівка, яка надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункових книжок (далі - РК) оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Абзацом третім ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року №436/95 установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Нацбанком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки, у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Пунктом 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані щоденно друкувати на РРО (за винятком автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.

Приписи наведеної норми передбачають особливості роботи РРО, які мають забезпечувати друкування таких звітів за кожний робочий день.

Нормами п. 2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою КМУ від 18 лютого 2002 р., №199 передбачено, що: зміна - період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту; Z-звіт - це денний звіт з обнулінням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті РРО.

Згідно пункту 7 зазначених вимог усі режими роботи РРО мають блокуватися, зокрема у разі перевищення максимальної тривалості зміни.

Як вбачається з додатку до Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування установлено, що максимальна тривалість зміни не повинна перевищувати 24 год.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що оскільки календарний день (доба) налічує 24 год., тобто день триває з 0 год. 00 хв. до 24 год. 00 хв., при щоденній роботі з РРО Z-звіт необхідно виконувати щодня після закінчення робочої зміни, але не пізніше 24 год. цього дня. Суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та повною мірою оприбутковувати всю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня після закінчення зміни, але не пізніше 24 год. цього самого дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО. У разі недотримання суб'єктом господарювання при здійсненні діяльності вищезазначених вимог до нього за рішенням відповідних органів застосовуються штрафні (фінансові) санкції згідно з вимогами п. 4 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та абзацу третього частини першої ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року №436/95.

При цьому доводи позивача з посиланням на висновок експерта №23/05-2018 від 23.05.2018 року, щодо неоприбуткування ТОВ «САНДОРА» готівкових коштів документально не підтверджується, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки, як вбачається зі змісту дослідження експерта, на вирішення було поставлено питання саме документального підтвердження висновків акта фактичної перевірки ГУ ДФС у Миколаївській області №0005/14/29/14/22430008 від 18.01.2018 р. щодо неоприбуткування ТОВ «САНДОРА» готівкових коштів, а позивач притягнутий до відповідальності за порушення норм підпункту 2.6 глави 2 Положення №637, згідно якого вся готівка, яка надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися, та при виконанні експертного дослідження експертом не було враховано норми п. 44.6. ПК України.

Щодо аргументів позивача про оприбуткування готівкових коштів за 16.08.2017 р. та 17.08.2017 р. в касі підприємства ТОВ «САНДОРА» на підставі касових ордерів і записів в касовій книзі, судом першої інстанції не прийняті до уваги як доказова інформація.

З цього приводу колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до вимог глави 4 Положення оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. А, у випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО.

В акті перевірки зафіксовано, що розрахункові книжки не надавались до перевірки, касові книги ведуться, є в наявності за січень 2018 року, вересень-жовтень 2018 року. Однак, за оспорюваний період серпень 2018 року касова книга до перевірки не була надана, що прирівнюється до її відсутності.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2018 року №К/9901/476/18, в якій вказано, що аналіз положень п. 44.6, 44.7 ст. 44 ПК України свідчить про те, що обов'язок контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі первинних документів кореспондується з обов'язком платника податків зберігати такі первинні документи та надавати їх при перевірці. Не надання таких документів нормами п. 44.6 ст. 44 ПК України прирівнюється до їх відсутності.

Таким чином, на підставі вищезазначених норм законодавства та аналізу матеріалів справи, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби правомірно застосовано штрафні санкції за порушення позивачем норм підпунктом 2.6 глави 2 Положення №637, а саме неоприбуткування (несвоєчасне) у касах готівки за 17.08.2017 року у день одержання готівкових коштів у сумі 497554,05грн., була оприбуткована у КОРО №р/16 на підставі фіскального звітного чеку, який було роздруковано 18.08.2017 року о 00-02 год. №1303 на суму 511310,25грн. та 16.08.2017 року у день одержання готівкових коштів у сумі 108752,79грн. була оприбуткована у КОРО №р/15 на підставі фіскального звітного чеку який було роздруковано 17.08.2017 року о 01-57 год. №27 на суму 114357,49грн.

Штрафні санкції за неоприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у день одержання готівкових коштів на підставі фіскальних звітних чеків у книгах обліку розрахункових операцій, а саме 26.06.2017 року у день одержання готівкових коштів у сумі 140558,42 грн. не оприбутковано вказану суму у КОРО №р/15 на підставі фіскального звітного чеку який не було роздруковано, відповідачем 2 також застосовано правомірно.

Так як вбачається з акту перевірки від 18.01.2018 р. №0005/14/29/14/22430008 наступний фіскальний звітній чек роздруковано 27.06.2017 року о 00-09 год. №1253 на суму 140558,42 грн. Розрахункові квитанції не використовувались. Відомості у КОРО про несправність РРО відсутні, інформація щодо несправності РРО не надавалась, перевіряючими зроблено відповідні відмітки у розділах КОРО про відсутність даних щодо використання РК та обліку ремонту РРО.

Згідно вимог п. 9 гл. 4 Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 14 червня 2016 року №547, зазначено, що у розділі 3 книга ОРО, зареєстрованої на РРО, обліковуються розрахункові квитанції, використані під час відключення електроенергії або в період ремонту РРО. Графи 1-5 заповнюються до початку використання розрахункової книжки, графи 6 - 8 - до початку реєстрації розрахункових операцій за допомогою РРО після відновлення постачання електроенергії чи встановлення РРО після ремонту.

Пунктом 10 глави 4 Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій зазначено, якщо початок та закінчення одного циклу використання розрахункової книжки при відключенні електроенергії чи на період ремонту РРО припадають на різні робочі дні, за кожний робочий день у розділі 3 книги ОРО на РРО здійснюються окремі записи, при цьому графи 1, 2 заповнюються тільки в перший, а графа 8 - тільки в останній день одного циклу використання розрахункової книжки.

Крім того, на підставі даних розрахункових квитанцій щодня здійснюються записи в розділі 2; до запису за перший день слід включити дані про відповідні суми (графи 3 - 10) за контрольною стрічкою з початку робочого дня до моменту виходу з ладу РРО або відключення електроенергії. У записі за даними фіскального звітного чека, роздрукованого після відновлення роботи на РРО, необхідно зазначити, за які попередні дати підсумовані дані в цьому фіскальному чеку.

Відповідно до пункту 4.11 розділу II Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 14 червня 2016 року №547, у розділі 4 книги ОРО, зареєстрованої на РРО, обліковуються ремонти, роботи з технічного обслуговування, а також перевірки конструкції та програмного забезпечення РРО.

Графи 1-5 заповнює особа, яка здійснює ремонт, технічне обслуговування або перевірку, графи 6 та 7 - працівник суб'єкта господарювання після відновлення працездатності РРО.

У разі виходу РРО з ладу графи 1, 2 заповнює працівник суб'єкта господарювання безпосередньо після виходу РРО з ладу. За потреби до розділу 4 книги ОРО може вноситися додаткова інформація.

Колегія суддів наголошує, що ТОВ «САНДОРА» під час перевірки не було надано будь-якої інформації щодо проведених ремонтів (технічних оглядів) РРО. Більш того, У КОРО №р/5, наданих до перевірки ТОВ «САНДОРА» відсутні записи у розділі 4 «Облік ремонтів, робіт з технічного обслуговування і перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО» відсутні записи про проведення ремонтів, технічного огляду 26.06.2017 р. та 27.06.2017 р. (відсутній підпис, прізвище та ініціали та штамп працівника сервісного центру), про що працівниками контролюючого органу зроблено відповідні відмітки (а.с. 121-133).

Щодо наданих позивачем доказів, що свідчать про ремонт РРО MINI-ФП №57402267, а саме наряд-замовлення від 27.06.2017 року, та лист від 03.04.2018 року колегія суддів відноситься критично та не приймає як доказ на підтвердження ремонту зазначеного апарату РРО, оскільки у випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО та відповідно виходу з ладу такого РРО законодавством встановлений певний алгоритм дій з боку суб'єкта господарювання з метою оприбуткування отриманої ним готівки. Однак, на момент фактичної перевірки у відповідному розділі КОРО були відсутні записи про вихід з ладу РРО чи відключення електроенергії, здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій, ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування РРО.

Відповідно до ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 44.3. ПК України, платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Відповідно до п. 44.6. ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, податкове повідомлення-рішення від 07.02.2018 року № про застосування у відношенні ТОВ «САНДОРА» штрафної (фінансової) санкції на суму з 734 326,30 грн. є правомірним та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «САНДОРА».

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «САНДОРА» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду, яке прийнято 01 серпня 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «САНДОРА» до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказу від 09.01.2018 №19, податкового повідомлення-рішення від 07.02.2018 № - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко