Справа № 760/15026/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Файдюка В.В. Чаку Є.В. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці ДФС на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Київської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернувся до суду з адміністративним позовом до Київської митниці ДФС, в якому просив визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови про порушення митних правил №0593/12500/17 від 19.04.2018 року, прийнятої Київською митницею ДФС України, поновити строк на її оскарження, а також визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил №0593/12500/17 від 19.04.2018 року Київської митниці Державної фіскальної служби України.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2018 року позов задоволено. Визнано поважними причину пропуску строку на оскарження постанови про порушення митних правил №0593/12500/17 від 19.04.2018 року, прийнятої Київської митницею Державної фіскальної служби України, та поновлено строк на її оскарження. Скасовано постанову Київської митниці Державної фіскальної служби України у справі про порушення митних правил №0593/12500/17 від 19.04.2018 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 29 109 гривень 96 копійок.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Київська митниця ДФС звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5, який працює на посаді експерта із зовнішньоекономічної діяльності ТОВ «Віст Груп», до відділу митного оформлення №1 митного поста «Вишневе» (08132 Київська область, м.Вишневе, вул. Київська, 13) Київської митниці ДФС з метою випуску у вільний обіг товарів, що надійшли на адресу ТОВ «Віст Груп» (41100, Сумська область, м.Шостка, вул.Привокзальна, буд.1А), було подано, а Київською митницею ДФС прийнято до митного оформлення митну декларацію в електронному вигляді, та зареєстровано під №UA 125140001/2016/607957 із прикріпленими до неї сканованими зображеннями товаросупровідних документів.

З метою митного оформлення позивачем було задекларовано в графі 31 товар №1, а саме: «пістолети паяльні ручні для низькотемпературного паяння полімерними стержнями (до 250 градусі С): Пістолет електричний для клею, 11 мм (8-12 г/хв), 40 вт-15, 60 шт.; Пістолет електричний для клею, 11 мм (10 г/хв), 65 вт-15, 2400шт.

Також, в графі 33 МД позивачем було зазначено код товару згідно з УКТ ЗЕД - , в графі 47 вказана ставка митного збору - 5%, ставка ПДВ -20%

12 липня 2016 р. митний контроль та митне оформлення товару за ЕМД було завершено, товар випущено у вільний обіг.

10 жовтня 2017 року Офісом великих платників податків ДФС проведено перевірку, за наслідком якої складено Акт №н30/17/28-10-14-09/ про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «Віст Груп» з питань правильності класифікації згідно УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведене митне оформлення за митними деклараціями, зокрема від 12.07.2016 р. №125140001/2016/607957.

Відповідно до Акту документальної невиїзної перевірки від 10.10.2017 р., при перевірці правильності класифікації згідно із УКТ ЗЕД товарів «пістолети паяльні ручні для низькотемпературного паяння полімерними стержнями (до 250 градусі С): Пістолет електричний для клею…», а також згідно з даними мережі Інтернет, повинні відноситись до товарної позиції 8516 79 «Електричні водонагрівачі акумульовані або безінерційні та електричні нагрівачі занурені; прилади електричні для обігрівання приміщень, ґрунту; електронагрівальні апарати перукарські або сушарки для рук; праски електричні; інші побутові електронагрівальні прилади; елементи опору нагрівальні, крім включених до товарної позиції 8545 : - інші прилади електронагрівальні: - інші » відповідно до Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2014 року. Згідно УКТ ЗЕД товарна підпозиція 851679 включає дві товарні підкатегорії : - глибокі масляні жаровні та - інші. Таким чином товари «Ручний електроінструмент: клеївий пістолет…», «Ручний електроінструмент : пістолет для склеювання …» повинні класифікуватися в товарній підкатегорії 8516 79 70 00.

У зв'язку з цим, контролюючим органом було зроблено висновок, що товари «пістолети паяльні ручні для низькотемпературного паяння полімерними стержнями (до 250 градусі С): Пістолет електричний для клею…» заявлені ТОВ «Віст Груп» до митного оформлення за ЕМД, повинні класифікуватись за кодом товару згідно УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 10%).

Згідно акту перевірки, встановлено порушення ТОВ «Віст Груп» вимог Закону України «Про митний тариф України», підпункту г) пункту 5 частини 8 статті 257 Митного кодексу України, щодо невірної класифікації товарів (замість підкатегорії (ставка ввізного мита 10%), застосовано товарну підкатегорію (ставка ввізного мита 2%)), що призвело до заниження податкового зобов'язання з ввізного мита. Зокрема, зазначено, що за митною декларацією №UA 125140001/2016/607957 від 12.07.2016 р. встановлено заниження мита на суму 8086,10 грн., податку на додану вартість - 1617,22 грн.

На підставі вказаного Акту №н30/17/28-10-14-09/ від 10.10.2017 року документальної невиїзної перевірки головним державним інспектором відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Київської митниці ДФС Клокуном О.А. 30 листопада 2017 року було складено протокол про порушення митних правил №0593/12500/17, передбаченого статтею 485 МК України, щодо громадянина України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за фактом декларування товару згідно ЕМД №UA /2016/607957 від 12.07.2016 р.

19 квітня 2018 року в.о. заступника начальника Київської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Проскуріним О.В. за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил 0593/12500/17 прийняв оскаржувану постанову, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в сумі 29109,96 грн.

Оскаржувана постанова мотивована тим, що експертом з зовнішньоекономічної діяльності ТОВ «Віст Груп» ОСОБА_5заявлено неправдиві відомості щодо коду товару згідно з УКТ ЗЕД, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на відповідні вищенаведені суми, тим самим вчинено порушення митних правил, передбачене ст.485 МК України.

Вважаючи, що його права та законні інтереси порушено, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 351 Митного кодексу України, предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств. Документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу доходів і зборів в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянинові рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

В силу пункту п. 1 ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України, документальна невиїзна перевірка проводиться у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.

Пунктом 3 статті 345 Митного кодексу України передбачено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо: 1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; 3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; 4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; 5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Згідно пункту 7 статті 345 Митного кодексу України, у разі виявлення органом доходів і зборів під час проведення перевірки ознак порушення митних правил бо контрабанди посадові особи органу доходів і зборів вживають передбачених законом заходів.

Відповідно до статті 49 Митного Кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митних кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу.

В силу ч.1 ст. 53 Митного Кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення..

Згідно ч.3 ст. 53 Митного Кодексу України, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Статтею 69 Митного Кодексу України визначено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Визначення коду УКТ ЗЕД здійснюється у відповідності до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), викладеної в додатку до Закону України від 19.09.2013 №584-VII «Про Митний тариф України».

Керуючись «Основними правилами інтерпретації УКТЗЕД», наведеними в Законі, класифікація товарів в УКТЗЕД повинна здійснюватися за такими правилами:

- правило 1: назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп;

- правило 6: для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Зідно правила 3 «Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД», у разі, коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару; (b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати; (c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються;

Як визначено статтею 458 Митного Кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 485 Митного Кодексу України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київської митниці Державної фіскальної служби України від 19 квітня 2018 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 29109,96 грн. Дана постанова вмотивована тим, що експертом з зовнішньоекономічної діяльності ТОВ «Віст Груп» ОСОБА_5 заявлено неправдиві відомості щодо коду товару згідно з УКТ ЗЕД, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на відповідні вищенаведені суми, тим самим вчинено порушення митних правил, передбачене ст.485 Митного Кодексу України.

Контролюючий орган дійшов висновку про заниження ставки ввізного мита, що базується на положеннях текстового опису назви товарної позиції 8515 УКТ ЗЕД та порівняння його з описом назви товарної позиції 8516 УКТ ЗЕД. Врахувавши технічний опис товару, відповідач зробив висновок, що товар "пістолет електричний клейовий" не є апаратом для паяння або зварювання, а отже, класифікацію цього товару віднесено у межі товарної позиції 8516 79 70 00 УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 10%).

Однак, згідно висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 09 липня 2018 року №12561/18-53 про проведення судової товарознавчої експертизи, який був зроблений у справі № 826/2622/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віст Груп» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, пістолети клейові виробництва NINGBO LISI IMPORT &aга; EXPORT CO., Китайська Народна Республіка), МОДЕЛЬ Electrical gun for glue, 11 mm, (8-12 g/min), 40 W, art. 12-100 (TM Favorit) та виробництва NINGBO LISI IMPORT &?вн; EXPORT CO., Китайська Народна Республіка), МОДЕЛЬ Electrical gun for glue, 11 mm, (10 g/min), 65 W, art. 12-101 (TM Favorit) відповідають таким характеристикам відповідно до УКТЗЕД: «Електричні машини, обладнання та їх частини; апаратура для запису або відтворення звуку, телевізійна апаратура для запису та відтворення зображення і звуку, їх частини та приладдя; Машини та апарати для паяння або зварювання з можливістю різання або без неї, електричні (включаючи з електричним нагрівом газу), лазерні або іншого світлового чи фотонного випромінювання, ультразвукові, електронно- променеві, магнітно-імпульсні або плазмодугові; електричні машини та апарати для гарячого напилення металів або металокераміки: машини та апарати для низько-температурного або високотемпературного паяння: паяльники та пістолети паяльні для низькотемпературного паяння.»

Таким чином, задекларований ОСОБА_5 товар, а саме: "пістолет електричний клейовий", відноситься, згідно з УКТ ЗЕД, до товарної позиції 8515.

Крім того, як вірно вказано судом першої інстанції, ввезення товару здійснювалось ТОВ «Віст Груп» та, відповідно, його декларування митному органу - Київській митниці ДФС здійснювалось неодноразово, протягом тривалого періоду, що вбачається з Акту перевірки та жодного разу у Київської митниці, як органу доходів та зборів, на який покладено обов'язок контролю правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД (ч.2 ст.69МК України), не було зауважень щодо правильності визначення коду УКТ ЗЕД.

Також, колегія суддів зазначає, що для притягнення до відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України потрібна наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини. В даному випадку конкретна мета, як обов'язкова ознака складу правопорушення - є намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір.

Відповідно до ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Зважаючи на те, що відповідачем не доведено, що заявлення в митних деклараціях відомостей щодо коду товару за УКТ ЗЕД було здійснено з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру та/або на підставі документів, які є недостовірними та/або містили недостовірну інформацію, неправомірним є висновок контролюючого органу про порушення позивачем митних правил, вчинення адміністративних правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, оскільки у діях позивача відсутній умисел на вчинення протиправних дій, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність скасування оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил, у зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

Посилання апелянта на те, що позивач мав можливість правильно визначити код товарів за УКТ ЗЕД, однак не скористався передбаченою ч. 2 ст. 266 МК України можливістю здійснити фізичний огляд товару, судовам колегія важає безпідставними, оскільки зазначений аргумент не спростовує висновки суду першої інстанції про відсутність у ОСОБА_5 умислу на вчинення протиправних дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Колегія суддів враховує, що, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 та наявність правових підстав для їх задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Файдюк В.В. Чаку Є.В.