Справа № 208/5059/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2018 року Справа № 208/5059/18
ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила: визнати протиправним рішення від 14 червня 2018 року №1949/5-6 Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради щодо не призначення та не виплаті їй допомоги при народженні дитини; зобов'язати відповідача призначити та виплатити їй допомогу при народженні дитини - сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що під час її проживання на тимчасово окупованій території у місті Севастополь у неї ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_2. В наступному вона вимушена була переїхати з місця постійного проживання до родичів у м.Кам'янське. Так, на підставі рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від ІНФОРМАЦІЯ_2 р. по справі № 208/1881/18 було встановлено факт народження її сина та видано свідоцтво про народження дитини українського зразка. Вона та її син взяті органами соціального захисту населення як внутрішньо переміщені особи.
В червні 2018 року вона звернулася до Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради із заявою про призначення допомоги при народженні дитини. Однак, рішенням відповідача від 14.06.2018 року було відмовлено в отриманні допомоги по народженню дитини з підстав пропущення строків звернення за її призначенням. З рішенням відповідача вона не згодна, оскільки причини пропуску строку на подання заяви щодо отримання допомоги по народженню дитини в неї були поважними, що було викладено в її заяві. Вважає відмову відповідача з даного приводу протиправною та просить її скасувати.
Ухвалою суду від 01.10.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні. Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до вимог чинного законодавства звернення позивача щодо виплати допомоги при народженні дитини повинно надійти до органів соціального захисту населення не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. Натомість, позивач отримала рішення суду у день звернення із заявою про встановлення факту народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 року. На наступний день, тобто 5 квітня 2018 року позивачем отримано свідоцтво про народження сина - ОСОБА_2, видане Заводським районним у місті Кам'янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області серії НОМЕР_1.
Для звернення за призначенням допомоги при народженні дитини у позивача було 3 робочі дні, але вона так і не звернулася з відповідним пакетом документів у визначений законом термін до управління за призначенням допомоги. Заява про призначення допомоги при народженні дитини надійшла від ОСОБА_1 лише 13 червня 2018 року, тобто через два місяці з моменту отримання рішення суду та свідоцтва про народження дитини. Позивачем не наведено жодної поважної причини та не надано її підтвердження, чому саме нею було пропущений строк звернення до управління. За таких обставин, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, відповідно до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 04 червня 2018 року по справі № 208/1881/18 була задоволена заява ОСОБА_1 до Заводського районного у місті Кам'янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту народження дитини, а саме:

- встановлено факт народження дитини на тимчасово окупованій території України, а саме дитини чоловічої статі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження - м.Севастополь, мати - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянка України, місце проживання: АДРЕСА_1, відомості про батька зазначити відповідно до ст.135 СК України, вказавши ім'я по батькові дитини «ОСОБА_1»;

- зобов'язати Заводський районний у місті Кам'янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області здійснити актовий запис про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - м.Севастополь, мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянка України, місце проживання: АДРЕСА_1, відомості про батька зазначити відповідно до ст.135 СК України, вказавши ім'я по батькові дитини «ОСОБА_1».

Судом встановлено, що 13 червня 2018 року позивач звернулася до Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам'янської міської із заявою про призначення допомоги при народженні дитини, в зв'язку з тим, що у судовому порядку було встановлено факт народження її сина - ОСОБА_2, народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 року на тимчасового окупованій території України, у місті Севастополь.

Позивачу було відмовлено у призначенні допомоги при народженні дитини, в зв'язку з пропуском строку звернення для одержання даної допомоги (більше 12 місяців) згідно рішення від 14 червня 2018 року №1949/5-6.

Позивач посилається на те, що строк звернення за отриманням допомоги при народженні дитини нею було пропущений через звернення до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська із заявою про встановлення факту народження дитини. Тобто позивач пов'язує порушення своїх прав щодо не призначення їй допомоги при народженні дитини, оскільки вважає, що строк звернення із заявою був пропущений з поважних причин.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб", внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб" факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

В силу ст.24 Конституції України, Конституція України гарантує правовий захист, матеріальну і моральну підтримку материнства і дитинства, включаючи надання оплачуваних відпусток та інших пільг вагітним жінкам і матерям.

Згідно з ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення встановлює Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-XII від 21.11.1992 р. (далі - Закон № 2811-XII).

Відповідно до ст.1 Закону № 2811-XII громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Статтею 3 Закону № 2811-XII визначені види державної допомоги сім'ям з дітьми.

Відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім'ям з дітьми:

1) допомога у зв'язку з вагітністю та пологами;

2) допомога при народженні дитини;

2-1) допомога при усиновленні дитини;

4) допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування;

5) допомога на дітей одиноким матерям.

Всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника) (стаття 5 Закону № 2811-XII).

Статтею 10 Закону № 2811-XII встановлено, що допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

За приписами статті 11 Закону № 2811-XII допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини.

Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 р., визначає умови призначення і виплати таких видів державної допомоги сім'ям з дітьми, передбачених Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Порядок № 1751).

Пунктом 11 Порядку № 1751 встановлено, що для призначення допомоги при народженні дитини органу соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається:

1) заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

2) копія свідоцтва про народження дитини (з пред'явленням оригіналу).

Жінки, які мають зареєстроване місце проживання на території України і народили дитину під час тимчасового перебування за межами України, подають видані компетентними органами країни перебування і легалізовані в установленому порядку документи, що засвідчують народження дитини, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини (пункт 12 Порядку № 1751).

Відповідно до Конституції України та Сімейного кодексу України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (пункти 2 статті 5 СК України).

При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402-ІІІ (далі - Закон №2402-ІІІ) визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

З метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім'ях держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та іншими законами України (стаття 13 Закону № 2402-ІІІ).

Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XII (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Пунктом третім статті 27 Конвенції Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом.

Відмовляючи у призначенні державної допомоги при народженні дитини згідно заяви, яка подана 13.06.2018 р., відповідач зазначив, що позивач звернулась за її призначенням пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Проте суд звертає увагу, що дитина позивача народилась в Автономній Республіці Крим в 2017 році, що зумовило необхідність звернення позивача до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська дніпропетровської області про встановлення юридичного факту народження дитини і витрату часу, необхідного для отримання свідоцтва про народження дитини.

Також, суд зазначає, що відповідно до частини 1 та 2 статті 8 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору України (частина 5 статті 8 КАС України).

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам, а тому не можна позбавити дитину благ, гарантованих їй державою. В даному випадку неможливість своєчасного звернення до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призвело до порушення інтересів саме дитини.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 р. у справі № 591/610/16-а (провадження № К/9901/12622/18), від 29.08.2018 р. у справі №591/1474/17 (адміністративне провадження № К/9901/38353/18), від 02.10.2018 р. у справі № 495/3711/17 (адміністративне провадження № К/9901/1169/17).

Отже, у випадку наявності будь-якої правової колізій, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції "Про права дитини", пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, слід зазначити, що згідно з приписами пункту 55 розділу "Виплата державної допомоги сім'ям з дітьми" Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми передбачено, призначені, але своєчасно не одержані суми державної допомоги сім'ям з дітьми з вини органу, що призначає або виплачує зазначену допомогу, виплачуються протягом будь-якого часу без обмежень.

Так, суд звертає увагу, що після отримання свідоцтва про народження ОСОБА_2, виданого 05.04.2018 р. Заводським районним у місті Кам'янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області серії НОМЕР_1 на підставі рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від ІНФОРМАЦІЯ_2 р. по справі №208/1881/18, позивачем 13.06.2018 р. було подано заяву про призначення допомоги, тобто в межах 12 місяців з дня отримання свідоцтва. Яке є обов'язковою умовою для звернення до органів праці та соціального захисту населення із заявою про призначення допомоги за дитиною, відповідно до пункту 11 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що позбавлення позивача закріпленого статтею 1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" права на отримання соціальної допомоги з причин, які від неї не залежали, є необґрунтованим.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки права дитини (громадянина України), гарантується державою, звернення за призначенням допомоги при народженні дитини не було можливим без отримання свідоцтва про народження.

Свідоцтво про народження отримано після набрання рішенням суду на території України законної сили, з моменту отримання свідоцтва до моменту звернення за допомогою пройшов дуже незначний час та не звернення за відповідною допомогою у встановлений строк, викликано поважними причинами.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем протиправно було прийнято рішення про відмову у виплаті допомоги при народженні дитини від 14.06.2018 року №1949/5-6 позивачці в виплаті при народженні дитини, а отже воно підлягає скасуванню.

При цьому, вимога позивача щодо зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради здійснити виплати допомоги не підлягає задоволенню, оскільки є передчасною.

Так як відповідач здійснює лише призначення державної допомоги, а виплату здійснює відповідний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, з урахуванням вище вказаного, дослідивши наявні докази по справі та беручи до уваги приписи законодавства щодо дотримання прав неповнолітньої дитини, першочергово приділяючи увагу забезпеченню прав дитини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з викладених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 14.06.2018 року №1949/5-6 Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.06.2018 р. із урахуванням висновків суду та надати державну допомогу при народженні дитини - сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 287 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя Кучма К.С.