Справа № 160/8438/18
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2018 року Справа № 160/8438/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1,
при секретаріОСОБА_2,
за участю: представника позивача: ОСОБА_3,
представника відповідача: ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Комунального підприємства Дніпроводоканал Дніпровської міської ради до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису до акту перевірки від 27.06.2018 року №000945,-
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Комунального підприємства Дніпроводоканал Дніпровської міської ради до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 27.06.2018 року до акту позапланової перевірки дотримання вимог законодавства про захист справ споживачів від 27.06.2018 року № 000945.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області в період з 25.06.2018 року по 27.06.2018 року на Комунальному підприємстві Дніпроводоканал Дніпровської міської ради була проведена позапланова перевірка щодо додержання субєктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів. Позапланова перевірка проводилась на підставі звернення споживача ОСОБА_5, який мешкає за адресою АДРЕСА_1. За результатами перевірки посадовими особами відповідача був складений акт за результатами проведеної планової (позапланової) перевірки від 27.06.2018 року № 000945. Також, до акту перевірки від 27.06.2018 року № 000945 був винесений припис про усунення виявлених порушень від 27.06.2018 року. Позивач не погоджується з висновками зазначеного акту перевірки і виданими на його підставі Приписом, вважає припис до акту перевірки від 27.06.2018 року № 000945 незаконним та необґрунтованим, таким, що винесений з порушенням норм матеріального права, на підставі хибних висновків і підлягає визнанню протиправним та скасуванню, у звязку із чим звернувся до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 29.11.2018 року.
29.11.2018 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував щодо задоволення позовних вимог, в обґрунтування своєї позиції зазначив, про те що спірний Припис від 27.06.2018 року є правомірним та обґрунтованим, а скасуванню не підлягає, оскільки, позивач безпідставно ухиляється від виконання своїх обовязків щодо укладення договору з надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення зі споживачем ОСОБА_5, тому винесений припис Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 27.06.2018 року до акту позапланової перевірки дотримання вимог законодавства про захист справ споживачів від 27.06.2018 року №000945 є законним та скасуванню не підлягає.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача дослідивши подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області у період з 25.06.2018 року по 27.06.2018 року на Комунальному підприємстві Дніпроводоканал Дніпровської міської ради була проведена позапланова перевірка щодо додержання субєктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів.
Позапланова перевірка була проведена на підставі звернення споживача ОСОБА_5, який мешкає за адресою АДРЕСА_1.
У ході перевірки встановлено, що гр. ОСОБА_5 звернувся до КП «Дніпроводоканал» ДМР з приводу укладення договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення на основі типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Надання послуг згідно з договором, який оформлюється на підставі типового передбаченого п.8 вищезазначеної постави. Згідно з п. 3 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання послуг централізованого постачання холодної і гарячої води та водовідведення у багатоповерховому будинку укладається між власником квартири та виконавцем цих послуг. Не зважаючи на вищезазначені норми КП «Дніпроводоканал» ДМР, яке здійснює водопостачання за адресою заявника, відмовлено в укладенні договору з власником квартири.
За результатами перевірки посадовими особами відповідача був складений акт за результатами проведеної планової (позапланової) перевірки від 27.06.2018 року № 000945.
27.06.2018 року до акту перевірки № 000945 від 27.06.2018 року відповідачем було винесено Припис про усунення порушень.
Вказаний Припис від 27.06.2018 року представнику позивача працівниками відповідача було вручено особисто 27.06.2018 року.
У вищезазначеному Приписі про усунення порушень від 27.06.2018 року встановлено порушення позивачем законодавства про захист прав споживачів, а також вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
За результатами здійснення заходу державного контролю, з метою припинення виявлених порушень позивача було зобовязано усунути порушення, які викладені в оскаржуваному приписі від 27.06.2018 року, строком до 16.07.2018 року.
Не погодившись з висновками акту від 27.06.2018 року, позивачем було направлено на адресу відповідача заперечення від 27.06.2018 року № 6539/2614 на акт перевірки №000945 від 27.06.2018 року, однак, наведені позивачем доводи були залишені органом контролю без уваги.
Звертаючись із цим позовом позивач посилався на необґрунтованість висновків ОСОБА_5 перевірки та виданим на його підставі Припису від 27.06.2018 року, у звязку із чим звернувся до суду із цим позовом.
Вирішуючи даний спір, суд враховує такі обставини.
Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», Правилами надання Послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення типового договору про надання Послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630. Вказані правовідносини є договірними.
Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.
Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
У ч.1,2 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.
Згідно до ст. 1 вищевказаного Закону України, споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Виконавцем відповідно до Закону є субєкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.
Згідно до ч.5 вищевказаної ст. 19 Закону України, виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.
Статті 20, 21 цього Закону визначають обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875 IV від 24 червня 2004 року передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Закон передбачає істотні (обовязкові) умови договору на надання житлово-комунальних послуг між виконавцем/виробником та споживачем.
Істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним.
Так, істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є:
1) найменування сторін;
2) предмет договору;
3) вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг;
4) порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги;
5) порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості;
6) права та обовязки сторін;
7) порядок контролю та звіту сторін;
8) порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг;
9) визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу;
10) порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту);
11) умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку;
12) порядок здійснення ремонту;
13) відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору;
14) порядок вирішення спорів;
15) перелік форс-мажорних обставин;
16) строк дії договору;
17) умови зміни, пролонгації, припинення дії договору;
18) дата і місце укладення договору.
Крім істотних договір може містити інші умови за згодою сторін.
Договір на надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення.
Процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.
З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 21 Закону № 1875 IV від 24 червня 2004 року, постанови № 529 вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обовязковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
Зміст договору про надання житлово-комунальних послуг не може суттєво відрізнятись від змісту Типового договору.
При укладанні договорів слід звернути увагу на те, що договір, який має бути підписаний із споживачем, не може передбачати менший обсяг прав, обовязків сторін та якості житлово-комунальних послуг, аніж той, що передбачений Типовим договором. У договорі слід обовязково визначати права, обовязки та відповідальність сторін.
Отже, при укладанні договорів на надання житлово-комунальних послуг застосовуються норми діючого законодавства.
Відповідно до ч.2 ст.179 ГК України,- Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.
Частиною 3 ст.184 Кодексу встановлено, що укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.
Форма та зміст (умови) типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.
Статтею 29 Закону № 1875 IV від 24 червня 2004 року передбачено, що договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.
У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) з іншим виконавцем.
Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач забезпечує надання гр. ОСОБА_5, який мешкає за адресою : АДРЕСА_2, житлово-комунальних послуг, з постачання холодної та гарячої води.
Позивач є субєктом господарювання, предметом діяльності, якого є надання житлово-комунальних послуг споживачам.
Термін дії договору визначеного сторонами до 19.08.2020 року.
Оплату за надані послуги з центрального водопостачання та водовідведення ОСББ «ЖК «Жуковський» проводить на розрахунковий рахунок позивача КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради за фактично спожиті послуги за показниками загальнобудинкових приладів обліку, встановлених в будинках 16, 18, 20, 24, по вул. Василя Жуковського, м.Дніпро.
Судом встановлено, що відповідно до договірних відносин муж позивачем КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та ОСББ «ЖК «Жуковський» виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення для мешканців багатоквартирного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 є ОСББ «ЖК «Жуковський», а виробником зазначених послуг є позивач КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради.
18.01.2018 року між гр. ОСОБА_5 та ОСББ «ЖК «Жуковський» було укладено договір № 112/24/8 відносин власника квартири/приміщення та ОСББ «ЖК «Жуковський».
Пунктом 2.3. вказаного договору № 112/24/8 від 18.01.2018 року передбачено, що обєднання надає власнику можливість отримувати окремі види комунальних послуг (електропостачання, холодне водопостачання та водовідведення) до моменту укладення індивідуальних прямих договорів між власником організацією-постачальником цих послуг.
Відтак, цим договором від 18.01.2018 року власнику надано можливість укладення індивідуальних прямих договорів між власником та організацією-постачальником цих послуг.
КП «Дніпроводоканал» є виробником, організацією-постачальником житлово-комунальних послуг, які отримає споживач гр. ОСОБА_5, який мешкає за адресою: АДРЕСА_4.
Положеннями ст. 12 Закону України від 09.11.2017 року № 2189 «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).
Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є:
2) вимоги до якості послуг;
3) права і обовязки сторін;
4) відповідальність сторін за порушення договору;
6) порядок оплати послуги;
7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги;
8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що гр. ОСОБА_5 звертався до позивача із заявою щодо укладення на пряму відповідного індивідуального договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення, форма, якого затверджено постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630.
На звернення гр. ОСОБА_5 з питань укладення індивідуального договору про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, позивачем було надано відповідь № З-133 від 27.04.2018 року, з розясненням порядку прийняття на абонентське обслуговування мешканців ОСББ «Жуковський».
До теперішнього часу відповідний індивідуальний договір на надання житлово-комунальних послуг між сторонами укладено не було.
Згідно листа КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради від 27.06.2018 року видно, що для прийняття мешканців ОСББ на абонентське обслуговування розроблена форма договірних стосунків з власниками житлових приміщень, яка передбачає можливість вести розрахунки за послуги водопостачання та водовідведення безпосередньо на розрахунковий рахунок КП «Дніпроводоканал».
Так, суд зазначає про те, що введення в дію Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачає наявність у договірних стосунках «індивідуального споживача», тобто фізичної або юридичної особи, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується обєктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальні послуги для власних потреб та з якого від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Про що також зазначає у своєму листі від 27.06.2018 року позивач КП «Дніпроводоканад» Дніпровської міської ради.
Відтак, з урахуванням вищевикладеного позивач безпідставно ухиляється від виконання своїх обовязків щодо укладення індивідуального договору з надання послуг з центрального питного водопостачання та водовідведення зі споживачем ОСОБА_5, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2.
Відповідно до положення ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" не споживач, а саме позивач, зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем індивідуальний договір на надання житлово-комунальних послуг згідно з типовим договором, чого позивачем зроблено не було.
Таким чином, підготовка та укладення вищевказаного договору про надання житлово-комунальних послуг є обов'язком позивача.
З урахуванням вищевикладеного, слід зазначити про те, що відповідач правомірно дійшов висновку стосовно того, що діючим законодавством саме на позивача покладено обовязок щодо підготовка та укладення індивідуального договору на надання житлово-комунальних послуг.
Доводи позивача, що висновки відповідача оформлені актом від 27.06.2018 року №000945, .на підставі яких складено оскаржуваний припис, не ґрунтується на нормах чинного законодавства не відповідають фактичним обставинам справи, спростовані вищевикладеним та наявними в матеріалах справи доказами.
Доводи позивача щодо того, що вимоги відповідача визначені в приписі від 27.06.2018 року не конкретизовані та чітко не сформульовані є необґрунтованими та безпідставними.
Посилання, позивача, що припис до акту № 000945 від 27.06.2018 року не ґрунтується на нормах закону та спричиняє тиск на підприємство в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного відповідачем доведено правомірність прийнятого оскаржуваного припису від 27.06.2018 року до ОСОБА_5 позапланової перевірки дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів від 27.06.2018 року №000945, а отже відповідач діяв на підставі, в межах повноважень.
Припис Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 27.06.2018 року до ОСОБА_5 позапланової перевірки дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів від 27.06.2018 року №000945 є обґрунтованим та таким, що скасуванню не підлягає.
Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідно до ч.1 ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Згідно із пунктом 3 частини другої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
З огляду на зазначене, суд вважає, що припис Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області № 000945 від 27.06.2018 року складено на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Враховуючи викладене, зясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог Комунального підприємства Дніпроводоканал Дніпровської міської ради до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису до акту перевірки від 27.06.2018 року № 000945.
Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, судові витрати відшкодуванню не підлягають.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст.9, 139, 243-246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства Дніпроводоканал Дніпровської міської ради до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису до акту перевірки від 27.06.2018 року № 000945 відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04 грудня 2018 року.

Суддя В.В ОСОБА_1