Справа № 2-а-1406/10/1512
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Одеси
24 листопада 2010 року Справа № 2-а-1406/10/1512
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Сушко М.О.,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання відмови відповідача виплатити щомісячну державну допомогу «Дітям війни» неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії ВСТАНОВИВ:

19.10.2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, в якому просила визнати дії та бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси щодо нарахування щомісячної соціальної допомоги за період з січня 2006 року по жовтень 2010 року - неправомірними, визнати противоправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, зобов'язати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за періоди з 01.01.2006року по жовтень 201 Ороку в розмірі 6 540, 51грн., зобов'язати відповідача виплачувати щомісячну державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а також стягнути з відповідача соціальну допомогу у розмірі 6 540, 51грн., яка не була нарахована та не виплачена у період з 01.01.2006року по 31.10.2010року, судовий збір у розмірі 3, 40 грн. та банківські послуги у розмірі 5 грн.

З посиланням на приписи ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачка вважає, що має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги, що становить 30% мінімальної пенсії за віком. Позивачка стверджує, що відповідач не виконує вимоги ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що порушує її законні права на належний соціальний захист. Законами України «Про державний бюджет України» на відповідні роки положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» були обмежені виплати соціальної допомоги дітям війни. Однак рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року відповідні положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнано неконституційними. Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року відповідні положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» також визнано неконституційними.

У 2009-2010 роках Законами України про державний бюджет на відповідні роки не обмежувався розмір виплат державної соціальної допомоги дітям війни. Тому позивачка стверджує, що їй не доплачено за період з січня 2006 року по жовтень 201 Ороку у розмірі 6 540 грн. 51 коп. Позивачка вказує, що державну соціальну допомогу їй не виплачено з вини органу, що повинен був її виплачувати, тому відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» державна соціальна допомога дітям війни повинна їй бути сплачена за минулий час без обмеження будь-яким строком. Позивачка також вказує, що Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси не виплатило їй державну соціальну допомогу:

з 01.01.2006 року до 01.04.2006року із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 350 грн., з 01.04.2006року до 01.10.2006року із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 359 грн., з 01.10.2006року до 31.12.2006року із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 366 грн.

з 01.01.2007 року до 31.03.2007 року із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 380 грн., з 01.04.2007 року до 30.09.2007 року із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 406 грн., з 01.10.2007 року до 31.12.2007 року із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 411 грн.;

з 01.01.2008 року до 31.03.2008 року із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 470 грн., з 01.04.2008 року до 30.06.2008 року із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 481,00 грн., з 01.07.2008 року до 30.09.2008 року із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 482,00 грн. з 01.10.2008 року до 31.12.2008 року із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 498,00 грн.;

з 01.01.2009 року до 31.10.2009 року із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 498,00 грн., з 01.11.2009 року до 31.12.2009 року із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 573,00 грн.;

з 01.01.2010 року до 01.04. 2010 року із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 695,00 грн., з 01.04.2010 року до 01.04. 2010 року із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 706,00 грн., з 01.07.2010 року до 01.09.2010 року із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 709,00 грн., з 01.09.201 Ороку до 01.11.2010року із розрахунку мінімальної пенсії за віком - 723,00 грн. що разом за період з 01.01.2006року до 31.10.201 Ороку, з урахуванням виплачених сум, становить 6 540 грн. 51коп.

Крім того, в обґрунтування заявленого позову позивачка також посилається на Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2010 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси в частині визнання дії та бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси щодо нарахування щомісячної соціальної допомоги - неправомірними, визнання відмови відповідача щодо виплати їй щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком - безпідставною, та нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечення її виплати за періоди з 01.01.2006року по 31.12.2006року, з 01.07.2007року по 31.12.2007року, з 01.01.2008року по 31.12.2008року, з 01.01.2009року по 31.12.2009року та з 01.01.2010року по 19.04.2010року залишено без розгляду.

При цьому решта позовних вимог щодо захисту порушених прав ОСОБА_1 в межах встановленого статтею 100 КАС України шестимісячного строку звернення до адміністративного суду підлягає розгляду за правилами КАС України.

Позивачка - ОСОБА_1 у попереднє судове засідання 24.11.201 Ороку не з'явилась, але надала до канцелярії суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, у зв'язку із сімейними обставинами.

Представник відповідача - Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, надав суду заперечення проти позову, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та розглянути справу за його відсутності в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу за відсутності належним чином повідомленої позивачки та належним чином повідомленого представника відповідача - суб'єкта владних повноважень, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною війни і знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду у Київському районі м. Одеси.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги, що становить 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 99 ч. 1 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими Законами України.

Згідно ст. 99 ч.2 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Суд приймає до уваги, що позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав, свобод чи інтересів щодо невиплати чи неповноти виплати державної соціальної дороги дитини війни 19.10.2010 року.

З урахуванням постановлення судом ухвали від 24.11.2010 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси в частині визнання дії та бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси щодо нарахування щомісячної соціальної допомоги - неправомірними, визнання відмови відповідача щодо виплати їй щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком - безпідставною, та нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечення її виплати за періоди з 01.01.2006року по 31.12.2006року, з 01.07.2007року по 31.12.2007року, з 01.01.2008року по 31.12.2008року, з 01.01.2009року по 31.12.2009року та з 01.01.201 Ороку по 19.04.201 Ороку без розгляду, захисту підлягають права позивача за період з 19.04.2010 року до 19.10.2010 року - тобто за шість місяців до дати звернення до суду позивача з адміністративним позовом.

Суд приймає до уваги відсутність законодавчого обмеження щодо виконання вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, при цьому суд не вважає, що відсутність у Державному бюджеті України видатків на виплату державної соціальної допомоги дітям війни є підставою для невиконання вимог Закону з боку відповідача щодо виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги, як дитині війни.

Також суд вважає, що Постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 22.08.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою передбачені виплати державної соціальної допомоги дітям війни у розмірі 10% щомісячно не відповідає вимогам ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою встановлено право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ст. 9 ч.4 КАС України у разі невідповідності нормативно- правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що позивачка має право на перерахунок підвищення у розмірі 30% надбавки до мінімальної пенсії за віком, з урахуванням сплаченої ОСОБА_1 додаткової виплати у розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком, і тому орган державної влади, до якого відноситься адміністративний відповідач - Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, не може свідомо відмовляти у цих виплатах, тому суд вважає протиправною відмову Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси від 16.12.2009 року у нарахуванні і виплаті ОСОБА_1 державної соціальної допомоги, як дитині війни, виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 19.04.2010 року до 19.10.2010 року з урахуванням виплачених сум.

Суд також вважає, що слід зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, як дитині війни виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 19.04.2010 року до 19.10.2010 року

з урахуванням виплачених сум.

Разом з тим, треба зазначити, що обов'язок по здійсненню перерахунку належних до виплати позивачу грошових сум покладено на УПФ у Київському районі м. Одеси, оскільки згідно п. 1.1. Положення про управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002року за № 8-2, управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійоного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням забезпечення призначення та виплати пенсії.

У зв'язку з чим, суд не може виконувати обов'язки суб'єкта владних повноважень, покладених на нього законом, таким чином у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми соціальної допомоги та зобов'язання відповідача виплачувати щомісячну державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» слід відмовити.

У відповідності до ч. 1 п. 1 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 46, 55, 58 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, ст.ст. 1,9, 11, 13, 41,122,128,159, 160, 161, 162, 163, 167, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання відмови у виплаті державної соціальної допомоги протиправною, зобов'язання нарахувати і виплатити невиплачену державну соціальну допомогу - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси щодо виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги дитини війни за період з 19.04.201 Ороку до 19.10.201 Ороку.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, як дитині війни, виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 19.04.201 Ороку до 19.10.2010року з урахуванням виплачених сум за даний період.

В решті адміністративного позову - відмовити.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення невиплаченої частини державної соціальної допомоги у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року у межах суми стягнення за один місяць.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках і порядку передбачених ч. 2 п. 2 ст. 167 КАС України було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя В.С.Петренко