Справа № 234/12226/18
Суддя: Лутай А. М.
Дата ухвалення: 2018-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/259/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Лутай А.М.

при секретарі - Пагуліч Д.Г.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорськ адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження по ВП №56205179, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України 13.08.2018р звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказуючи, що Краматорським міським судом Донецької області 16.04.2018р на виконання рішення суду виданий виконавчий лист №234/14658/17 про зобов'язання головного управління Пенсійного фонду України провести ОСОБА_4 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992р №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі -- Закон № 2262). Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі головне управління) дане рішення було виконане в добровільному порядку та в повному обсязі відповідно до розпорядження про перерахунок пенсії від 16.04.2018р. Свої вимоги мотивує тим, що головним управлінням 24.04.2018р отримано постанову Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відповідача у справі, від 17.04.2018р ВП №56205179 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №243/14658/17, на що заявою від 07.05.2018р головним управлінням було повідомлено відповідача про виконання рішення суду в добровільному порядку з доданням підтверджуючого документа, тобто до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та в заяві головне управління клопотало закінчити виконавче провадження у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі судового рішення. Проте, постановою від 21.06.2018р за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення на головне управління накладено штраф на користь держави у розмірі 5100грн. Крім того, постановою від 09.07.2018р за повторне невиконання без поважних причин у визначений виконавцем строк рішення на головне управління накладено штраф на користь держави у розмірі 10 200грн. Зазначені вище постанови оскаржені головним управлінням в судовому порядку (справа №0540/5650/18-а). Не зважаючи на означене вище, відповідачем 16.07.2018р винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України від 02.06.2016р №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) та скеровано до Слов'янського відділу ГУ НП в Донецькій області повідомлення про вчинення головним управлінням кримінального правопорушення у порядку ст.75 ЗУ №1404-VIII. Вважає постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Пенсійні виплати, передбачені Законом №2262, в тому числі і ті, розмір яких було встановлено на виконання судових рішень, мають здійснюватися з урахуванням Постанови КМУ №103 від 21.03.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, п.3 якої передбачено, що сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016р по 31.12.2017р виплачується після виділення коштів їх на фінансування з Державного бюджету. Так, на виконання рішення Краматорського міського суду Донецької області від 26.12.2017р головним управлінням проведено перерахунок пенсії стягувачу відповідно до розпорядження про перерахунок пенсії від 16.04.2018р. Виплата доплати до пенсії за рішенням суду за період з 01.01.2018р по 30.04.2018р в сумі 8309,48грн зараховано на картковий рахунок стягувача. Перерахований розмір пенсії за період з 01.01.2016р по 30.12.2017р складає 49856,88грн та виплачується в порядку, визначеному Постановою №103. Зазначає, що виплата суми пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262 та перерахованої за рішенням суду, буде проведена відповідно до порядку, встановленого Постановою №103 за рахунок коштів Державного бюджету України. Здійснити відповідні виплати нараховані за рішенням суду в повному обсязі головне управління не має можливості, через відсутність коштів відповідного бюджетного призначення.

Також, зазначає, що положеннями ч.2 ст.63 Закону №1404-VІІІ передбачено винесення постанови про накладення штрафу на боржника у разі невиконання без поважні причин боржником рішення. Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення. Відповідальність боржника встановлено за невиконання судового рішення, а не за несвоєчасне його виконання. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладень штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником рішення суду, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. Невиконання судового рішення у зв'язку з фактичною відсутністю коштів у органів Пенсійного фонду України задля виконання судових рішень не залежить від волі або дискреційних повноважень у останнього. Вважає, що невиконання головним управлінням судового рішення в часині виплати доплати до пенсії з огляду на відсутність відповідного фінансового забезпечення має поважний характер, що в свою чергу має наслідком необґрунтованості прийняття постанов про накладення штрафів від 21.06.2018р та від 09.07.2018р в розмірі 5100грн та 10200грн.

Крім того зазначає, що приписами п.11 ч.1 ст.39 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження піддягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому ч.3 ст.63 Закону №1404. Відповідно до ч.3 ст.63 Закону №1404 виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого ч.2 цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Підставою для закінчення виконавчого провадження №56205179 стало направлення державним виконавцем повідомлення про вчинення кримінального правопорушення у зв'язку із повторним невиконанням судового рішення. Між тим, невиконання судового рішення в частині виплати доплати до пенсії було допущено головним управлінням з поважних причин, у зв'язку з чим відсутні підстави для висновків щодо повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, та як наслідок відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження згідно п.11 ч.1 ст.39 Закону №1404. Вважає, що винесення відповідачем постанови про закінчення виконавчого провадження є безпідставним.

Зазначає, що законодавство з пенсійного забезпечення визначає чіткий механізм згідно якого проводиться призначення, перерахунок та виплата пенсії. Поняття перерахунку і виплати пенсії пов'язані між собою, і не можуть існувати окремо, оскільки не можна провести виплату не здійснюючи перед цим перерахунку пенсії, і так само не можна здійснити перерахунок без подальшої виплати пенсії. Тому вважає, що трактування державним виконавцем терміну "повне фактичне виконання" слід розглядати саме в контексті перерахунку пенсії та дати проведення такого перерахунку. Крім того, зазначає, що головному управлінню про факт порушення його прав та інтересів стало відомо 26.07.2018р після одержання постанови державного виконавця про накладенні штрафу, тому вважає, що строк звернення до суду не пропущено.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 16.07.2018р ВП №56205179, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ Донецької області ОСОБА_5, по примусовому виконанню виконавчого листа №234/14658/17, виданого 16.04.2018р Краматорським міським судом Донецької області; зобов'язати відповідача закінчити вищевказане виконавче провадження, відкрите постановою від 17.04.2018р., на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404.

Представник позивача Головного управління ПФУ в Донецькій області ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 в своєму відзиві на адміністративний позов зазначила, що дійсно, на виконанні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавче провадження АСВП №56205179 з виконання виконавчого листа №234/14658/17 від 16.04.2018р, виданого Краматорським міським судом Донецької області, про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області провести ОСОБА_4 перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №2072 від 15.05.2017р, з 01.01.2016р, та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією. Так, 17.04.2018р постановою державного виконавця відділу відкрито виконавче провадження ВП №56205179. 25.05.2018р до відділу надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.05.2018р №5866/03, в якому боржник повідомляє, що означене рішення є виконаним, а виконавче провадження підлягає закриттю з наступних обставин: головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - головне управління) в межах своєї компетенції та покладених судом зобов'язань, виходячи з наявних законодавчих підстав 16.04.2018р здійснено перерахунок пенсії за рішенням суду в повному обсязі, що підтверджується розпорядженням про перерахунок пенсії від 16.04.2018р. Розмір пенсії після виконання рішення суду з 01.01.2016р відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» враховуючи довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії Ліквідаційної комісії головного управління МВС України в Донецькій області від 15.05.2017р №2072 складає - 5204,04грн. Сума доплати за рішенням суду за період з 01.01.2016р по 31.12.2017р становить 49856,88грн. Зазначає, що згідно п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб», відповідно до ч.4 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Кабінетом Міністрів України перераховуються з 01.01.2016р пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016р відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького урядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 01.01.2018р. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016р по 31.12.2017р обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018р та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 01.01.2019р по 31.12.2019р - щомісяця окремою сумою у розмірі 50% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016р по 31.12.2017р; з 01.01.2020р - щомісяця окремою сумою у розмірі 100% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016р по 31.12.2017р та до забезпечення повної виплати розрахованої суми. Вказує, що згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.05.2018р №5866/03, «перерахований розмір пенсії за період з 01.01.2016р по 31.12.2017р складає 49856,88грн та виплачується у такому порядку: з 01.01.2019р по 31.12.2019р щомісячно окремою сумою виплачується 50% різниш між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період 01.01.2016р по 31.12.2017р, а саме 1038,69грн щомісячно; з 01.01.2020р щомісячно окремою сумою виплачується 100% різниці між місячним розміром отриманої пенсії з 01.01.2016р по 31.12.2017р та місячним розміром підвищеної пенсії, а саме 2077,37грн щомісячно. З 01.01.2018р - 100% суми підвищення пенсії (2077,37грн), доплату за період з 01.01.2018р по 30.04.2018р (2077.37*4 місяці = 8309,48грн) зараховано на картковий рахунок ОСОБА_4 у квітні 2018р. Виплата перерахованих сум пенсій, призначених відповідно до Закону України від 09.04.1992р №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» буде проведена за рахунок коштів Державного бюджету України (ст.8 Закону) відповідно до порядку встановленого Постановою №103». Зауважує, що станом на 21.06.2018р рішення суду в повному обсязі не виконано, нараховану суму коштів стягувачу не виплачено. 21.06.2018р державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100грн, якою зобов'язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду без поважних причин. Станом на 09.07.2018р рішення суду в повному обсязі не виконано, нараховану суму коштів стягувачу не виплачено. З огляду на вищевикладене, 09.07.2018р державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника за невиконання судового рішення без поважних причин повторно у розмірі 10200грн та скеровано до Слов'янського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення у порядку ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», ст.382 КК України. 16.07.2018р державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що тривале невиконання рішення суду боржником є необґрунтованим та безпідставним, тому накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця щодо невиконання рішення суду є правомірним. Просить у задоволенні адміністративного позову Головного УПФУ в Донецькій області відмовити за відсутністю підстав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився за невідомими суду причинами, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає адміністративний позов частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що постановою від 17.04.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_5 було відкрито виконавче провадження № 56205179 про примусове виконання виконавчого листа № 234/14658/17 від 16.04.2018 року, виданого Краматорським міським судом Донецької області про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести ОСОБА_4 здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 2072 від 15.05.2017 року, з 01 січня 2016 року, та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.04.2018 року.

Постанова від 17.04.2018 року про відкриття виконавчого провадження № 56205179 була направлена на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для виконання та до відома, що підтверджується копією відповідного супровідного листа від 17.04.2018 року № 3152.

07.05.2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області направило на адресу начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Буханцова О.В., та Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_5 заяву, відповідно до якої повідомили, що рішення є виконаним, а виконавче провадження підлягає закриттю з тих підстав, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області в межах своєї компетенції та покладених судом зобов'язань, виходячи з наявних законодавчих підстав 16.04.2018 року здійснено перерахунок пенсії за рішенням суду в повному обсязі, що підтверджується розпорядженням про перерахунок пенсії від 16.04.2018 року. Виплата перерахованих сум пенсій, призначених відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» буде проведено за рахунок коштів Державного бюджету України (ст. 8 Закону) відповідно до порядку встановленого Постановою Кабінету міністрів України № 103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якою внесені зміни до законодавства яким керувався суд при винесені рішення та змінені умови пенсійного забезпечення гр. ОСОБА_4 Також, позивач разом із заявою направив докази виконання рішення, що підтверджується копією заяви від 07.05.2018 року № 5866/03; копією протоколу за пенсійною справою - НОМЕР_1 (МВС) від 01.01.2016 року ОСОБА_4; копією розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № НОМЕР_1 за дорученням № /3, відповідно до якого був здійснений перерахунок пенсії ОСОБА_4 з 01.01.2016 року.

Постановою від 21.06.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_5 було накладено штраф на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в розмірі 5100 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, а саме за невиконання виконавчого листа № 234/14658/17, виданого 16.04.2018 року Краматорським міським судом Донецької області, що підтверджується копією постанови про накладення штрафу від 21.06.2018 року (ВП № 56205179).

Постанова від 21.06.2018 року про накладення штрафу ВП № 56205179 була направлена на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для виконання та до відома, та відповідно до штампу вхідної кореспонденції отримана останнім 02.07.2018 року № 3866/05, що підтверджується копією відповідного супровідного листа від 21.06.2018 року № 5255.

Постановою від 09.07.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_5 було накладено штраф на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в розмірі 10200 грн. за повторне невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, а саме за невиконання виконавчого листа № 234/14658/17, виданого 16.04.2018 року Краматорським міським судом Донецької області, що підтверджується копією постанови про накладення штрафу від 09.07.2018 року (ВП № 56205179).

Постанова від 09.07.2018 року про накладення штрафу ВП № 56205179 була направлена на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для виконання та до відома, та відповідно до штампу вхідної кореспонденції отримана останнім 16.07.2018 року № 4140/05, що підтверджується копією відповідного супровідного листа від 09.07.2018 року № 5941.

16.07.2018р відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України від 02.06.2016р №1404-VIII «Про виконавче провадження» та скеровано до Слов'янського відділу ГУ НП в Донецькій області повідомлення про вчинення головним управлінням кримінального правопорушення у порядку ст.75 ЗУ №1404-VIII.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 05.09.2018 року вказані постанови про накладення штрафу від 21.06.2018 року та від 09.07.2018 року визнані протиправними та скасовані.

Вирішуючи спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

За змістом положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч.1 ст. 5 КАС України).

Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти повинні відповідати їй (ст. 8). На ці обставини неодноразово вказував Конституційний Суд України у своїх рішеннях, зокрема, рішенні №7-рп/2003 від 10 квітня 2003 року, рішенні №9-рп/2004 від 07 квітня 2004 року, рішенні №1-рп/2007, рішенні №19-рп/2008 від 02 жовтня 2008 року.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 і частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, а обов'язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Згідно статті 14 КАС України - судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особам та їх об'єднаннями на всій території України.

За загальним правилом обов'язковими до виконання є судові рішення, що набрали законної сили.

Згідно статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Обов'язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін.

Рішення суду може бути виконано в добровільному або в примусовому порядку.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України; обов'язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя. Конституційний Суд України вважає, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Як роз'яснив Верховний Суд України, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід'ємна частина судового розгляду в розумінні статті 6 Конвенції. Невиконання судових рішень негативно впливає на авторитет судової влади, оскільки в цьому разі не досягається кінцева мета правосуддя. Це призводить до ситуації, несумісної з принципом верховенства права.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року із наступними змінами.

Згідно зі ст.1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).

Згідно ст.5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч.1 та ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: 1)здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Згідно ч.3 ст.18 «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право зокрема: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 10) звертатися до суду із заявою (поданням) про роз'яснення рішення у випадках, передбачених цим Законом, із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Суб'єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб'єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається.

За змістом статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до п.п.9,11 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема: 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтями 75-76 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано виконання рішень про покладення на боржника обов'язку виконати певні дії, також врегульовано дії державного виконавця і заходи примусу щодо боржника у разі невиконання судового рішення.

Державний виконавець у даному виконавчому провадженні повинен діяти у відповідності з наведеними вище нормами закону.

Частинами 1, 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, вказаними нормами закону передбачено відповідальність боржника у разі невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк.

При цьому, суд зауважує, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено відповідальність боржника за невиконання судового рішення, а не за своєчасне його виконання. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, закінчення виконавчого провадження та надіслання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, має бути встановленим факт невиконання боржником рішення суду.

Судом встановлено, що 07 травня 2018 року позивач повідомив відповідача про те, що на виконання судового рішення Головним управлінням ПФУ в Донецькій області проведено перерахунок пенсії громадянину ОСОБА_4, та нараховано доплату в сумі 58166,36 гривень, за рішенням суду за період з 01 січня 2016 року по 30 квітня 2018 року.

Доплату в сумі 8309,48 гривень за період з 01 січня 2018 року по 30 квітня 2018 зараховано на картковий рахунок ОСОБА_4 у квітні 2018 року.

При цьому, позивачем також відповідачеві повідомлено, що доплату до пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року у розмірі 49856,88 гривень ОСОБА_4 отримає на умовах та в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Отже, судом встановлено, що на час винесення державним виконавцем постанов про накладення штрафу 21 червня 2018 року та 09 липня 2018 року, про закінчення виконавчого провадження від 16.07.2018 року та надіслання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, рішення суду щодо зобов'язання здійснити перерахунок пенсії було виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та частково здійснено доплату.

З аналізу статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу, закінчення виконавчого провадження у зв'язку з направленням до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, є саме не виконання рішення суду без поважних причин.

Поважними в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження» можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Згідно із Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011, Пенсійний фонд України готує пропозиції щодо формування та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, бере у межах своїх повноважень участь у розробленні прогнозних показників економічного і соціального розвитку України та проекту Державного бюджету України, планує свої доходи та видатки, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України, складає звіт про його виконання та подає їх в установленому порядку Міністру праці та соціальної політики для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що вже перераховану суму пенсії не було виплачено стягувачу у зв'язку з відсутністю державного асигнування.

Такі підстави не виконання рішення суду, суд вважає поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, відповідному пенсіонерові, не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Крім того, суд зазначає, резолютивна частина постанови Краматорського міського суду Донецької області № 234/14658/17 містить дві основні вимоги до відповідача: проведення перерахунку пенсії та її виплату.

Як вже встановлено судом, вимога про перерахунок пенсії позивачем виконана в повному обсязі, про що свідчать відповідні письмові докази долучені до матеріалів справи.

Щодо іншого, суд зазначає, що вимога про виплату пенсії не вказує на зобов'язання здійснення одноразового платежу, оскільки відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IVнепрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Отже, пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі.

Підвищення до пенсії, яке є додатковою виплатою особі, яка визнана такою, що має на нього право, нерозривно пов'язано з виплатою пенсії і також має не визначений у часі граничний термін виплати, тому, вирішуючи питання про зобов'язання нарахувати та виплатити відповідні періодичні платежі позивачеві, суд, вже встановивши під час розгляду справи відсутність спору про право позивача на отримання підвищення до пенсії, не має підстав обмежувати орган, відповідальний за здійснення їх нарахування і виплати, певним часовим проміжком, якщо не відбулося змін у законодавстві.

Вказані висновки суду узгоджуються з положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»

Відтак, станом на 16 липня 2018 року у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» та надіслання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення у зв'язку з невиконанням боржником рішення суду без поважних причин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірна постанова про закінчення виконавчого провадження, як рішення суб'єкта владних повноважень, не відповідає вимогам та принципам, передбаченим у частині 2 статті 2 КАС України, оскільки прийнята необґрунтовано та без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 16.07.2018 року про закінчення виконавчого підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог Головного управління ПФУ в Донецькій області про зобов'язання державного виконавця закінчити виконавче провадження ВП №56205179 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404, суд вважає необхідним відмовити, оскільки у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» вирішення питання про закінчення виконавчого провадження відноситься до виключної компетенції державного виконавця.

Керуючись ст.ст.6, 8-10, 72, 73, 77, 90, 242-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження по ВП №56205179 - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 16.07.2018р ВП №56205179, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області ОСОБА_5, з примусового виконання виконавчого листа №234/14658/17, виданого 16.04.2018р Краматорським міським судом Донецької області.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: Лутай А.М.