Справа № 640/19347/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі
12 грудня 2018 року м. Київ № 640/19347/18
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Амельохіна В.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали
ОСОБА_1
доМіністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1
провизнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся з позовною заявою про:
- визнання протиправними дії та бездіяльність Міністерства оборони України, внаслідок яких були порушені положення контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України, зокрема абзаців 1, 2 та 5 п. 2 та п. 4;
- визнання незаконним наказ командира військової частини НОМЕР_1 щодо звільнення позивача на підставі п. "а" ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу";
- зобов`язання відповідача - 2 внести зміни до наказу про звільнення, зокрема зазначити підставою для звільнення позивача обмежену придатність до військової служби;
- зобов`язання відповідача - 1 відшкодувати позивачу майнову шкоду у вигляді витрат, які необхідно понести для проведення операції у розмірі 588 405,36грн.;
- стягнення з відповідача - 1 на користь позивача моральної шкоди у розмірі 100 000,00грн.
Ухвалою суду від 21.11.2018р. позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.
30 листопада 2018 року представником позивача подані через канцелярію суду документи на виконання вимог ухвали суду від 21.11.2018р., зокрема заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив суд:
- визнати протиправними дії та бездіяльність Міністерства оборони України, внаслідок яких були порушені положення контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України, зокрема абзаців 1, 2 та 5 п. 2 та п. 4;
- визнати незаконним наказ командира військової частини НОМЕР_1 щодо звільнення позивача на підставі п. "а" ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу";
- визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача 1, які полягали у відмові оплати позивачеві вартості операції з ендопротезування суглобу середньої фаланги ІІ пальця лівої кістки;
- зобов`язання відповідача - 2 внести зміни до наказу про звільнення, зокрема зазначити підставою для звільнення позивача обмежену придатність до військової служби;
- зобов`язання відповідача - 1 відшкодувати позивачу майнову шкоду у вигляді витрат, які необхідно понести для проведення операції у розмірі 588 405,36грн.;
- стягнення з відповідача - 1 на користь позивача моральної шкоди у розмірі 100 000,00грн.
Ухвалами суду від 04.12.2018р. відмовлено позивачу в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом про визнання незаконним наказ командира військової частини НОМЕР_1 щодо звільнення позивача на підставі п. "а" ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" та зобов`язання відповідача - 2 внести зміни до наказу про звільнення, зокрема зазначити підставою для звільнення позивача обмежену придатність до військової служби та залишено позовну заяву без руху.
11 грудня 2018 року позивачем через канцелярію суду подано заяву на виконання вимог ухвали суду від 04.12.2018р. про поновлення строку звернення до суду.
Ухвалою суду від 12.12.2018р. повернуто позовну заяву в частині позовних вимог про визнання незаконним наказ командира військової частини НОМЕР_1 щодо звільнення позивача на підставі п. "а" ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" та зобов`язання відповідача - 2 внести зміни до наказу про звільнення, зокрема зазначити підставою для звільнення позивача обмежену придатність до військової служби.
Розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Суд вважає, що дану позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправними дії та бездіяльність Міністерства оборони України, внаслідок яких були порушені положення контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України, зокрема абзаців 1, 2 та 5 п. 2 та п. 4; визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача 1, які полягали у відмові оплати позивачеві вартості операції з ендопротезування суглобу середньої фаланги ІІ пальця лівої кістки; зобов`язання відповідача - 1 відшкодувати позивачу майнову шкоду у вигляді витрат, які необхідно понести для проведення операції у розмірі 588 405,36грн. та стягнення з відповідача - 1 на користь позивача моральної шкоди у розмірі 100 000,00грн. не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 26 грудня 2014 року між позивачем та ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 укладено Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Як зазначає позивач, після вступу на військову службу у січні 2017 року, він під час проведення занять з вогневої підготовки отримав травму відкритий уламковий перелом основної та середньої фаланги ІІ пальця лівої кістки внаслідок розриву реактивно освітлювального патрону калібру 40 мм.
Наказом від 05.01.2018р. командиром військової частини НОМЕР_1 №4, звільнено старшого сержанта ОСОБА_1 з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та направлено для зарахування на військовий облік до Кропивницького МВК Кіровоградської області.
19 березня 2018 року позивач звернувся з заявою до Міністерства оборони України з проханням повідомити чому його не було звільнено з військової служби на підставі п. «б» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я); повідомити чи є в Україні лікарі, які могли би зробити операцію позивачу по заміні головки суглобу основи середньої фаланги 2 пальця лівої кістки, та надати перелік таких лікарень, а також просив повідомити його, чи зможе Міністерство оборони України оплатити вартість операції по заміні головки суглобу основи середньої фаланги 2 пальця лівої кістки.
Листом від 02.04.2018р. №331/635 Військова частина НОМЕР_3 повідомила позивача, що згідно свідоцтва про хворобу від 28.12.2017р. №5 рішенням військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби в високомобільних десантних військах, придатним до військової служби. Зазначене не є підставою для звільнення з військової служби за станом здоров`я. Таким чином, позивача було звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту, термін дії якого добіг кінця 05.01.2018р.
Також рекомендовано позивачу звернутись до відділення мікрохірургії і реконструктивної хірургії кисті Державної установи «Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України».
Вказаним листом також повідомлено позивача, що відшкодування Міністерством оборони України витрат на проведення лікування особам, які не є військовослужбовцями, законодавством України не передбачено.
Вважаючи протиправними дії та бездіяльність Міністерства оборони України, внаслідок яких були порушені положення контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України, зокрема абзаців 1, 2 та 5 п. 2 та п. 4, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Суд зазначає, що згідно з пунктом 6 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Завданням адміністративного судочинства є вирішення публічно-правового спору, в якому хоча б одна із сторін здійснює публічно-владні управлінські функції, у той же час, позивач в позовній заяві просить відшкодувати майнову та моральну шкоду, проте не зазначає жодного рішення, дії чи бездіяльності, які суд повинен визнати протиправними і відшкодувати майнову та моральну шкоду позивачу, тому для захисту своїх прав та законних інтересів, позивачу необхідно звертатись до суду за правилами цивільного судочинства.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Відповідно до частин 1, 3 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно - правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.
Відповідно до частини п`ятої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (ч. 6 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд вважає, що спір у цій справі хоч і стосується дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, проте випливає із цивільно-правових правовідносин.
Вказана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 13.06.2018р. у справі № 334/7452/16-ц.
Згідно з частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Оскільки заявлені вимоги про визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача 1, які полягали у відмові оплати позивачеві вартості операції з ендопротезування суглобу середньої фаланги ІІ пальця лівої кістки, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, вимоги про відшкодування шкоди, які є похідними від цих вимог згідно з ч. 5 ст. 21 КАС України окремому розгляду у порядку адміністративного судочинства також не підлягають.
Вказана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 15.01.2018р. у справі №9901/370/18.
З врахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправними дії та бездіяльність Міністерства оборони України, внаслідок яких були порушені положення контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України, зокрема абзаців 1, 2 та 5 п. 2 та п. 4; визнання протиправними дії та бездіяльність відповідача 1, які полягали у відмові оплати позивачеві вартості операції з ендопротезування суглобу середньої фаланги ІІ пальця лівої кістки; зобов`язання відповідача - 1 відшкодувати позивачу майнову шкоду у вигляді витрат, які необхідно понести для проведення операції у розмірі 588 405,36грн. та стягнення з відповідача - 1 на користь позивача моральної шкоди у розмірі 100 000,00грн., не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Керуючись пунктом 1 частини першої статті 170, статтями 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В:
1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.
2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Відповідно до частин четвертої - п`ятої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржено. У разі скасування ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.
Згідно ч. 1 ст. 295 та ч. 1 ст. 297 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Амельохін