Справа № 826/8700/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8700/18 Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Комунального підприємства Київської обласної ради "Друкар" до Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Комунального підприємства Київської обласної ради "Друкар" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 16 червня 2017 року №114-17 про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства у сфері охорони культурної спадщини.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2018 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В судове засідання з'явився представник апелянта, підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення суду першої інстанції посилаючись на доводи апеляційної скарги.

Представники відповідача просили залишити без змін рішення суду першої інстанції, посилаючись на доводи, зазначені у відзиві на апеляційну скаргу.

Представником відповідача також подано клопотання про заміну відповідача його правонаступником.

Як встановлено колегією суддів, на виконання рішення Київської міської ради від 01.06.2017 № 421/2643 «Про деякі питання діяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» у вересні 2018 року утворено Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) шляхом виділу управління збереження історичного середовища та охорони об'єктів культурної спадщини з Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

На Департамент покладено завдання та функції у сфері охорони культурної спадщини, передбачені Положенням про Департамент, яке затверджено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 07.03.2018 № 381 «Про затвердження Положення про Департамент охорони культурної спадщини.

Згідно зі ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміні: сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла висновку про необхідність замінити у справі відповідача - Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на правонаступника - Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи убачається, що позивач є балансоутримувачем комунального майна - будівлі №16/108 по вул. С.Петлюри в місті Києві, яка є пам'яткою архітектури місцевого значення.

Між позивачем та відповідачем, відповідно до статті 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» було укладено охоронний договір №2889 від 12.04.2013.

19.04.2017 представниками Департаменту культури здійснено огляд пам'ятки за адресою вул. С. Петлюри, 16/108 та встановлено, що частина приміщень першого поверху загальною площею 92,9м2 перебуває в користуванні ТОВ «Дольче груп», а в частині приміщень першого поверху функціонує заклад громадського харчування «Orang+utan».

Відповідачем було складено припис від 19.04.2017 № 390/п, яким позивачу було висунуто вимогу надати до позивача документи:

- актуалізований акт технічного стану пам'ятки;

- документи стосовно приміщень пам'ятки, які передані в користування;

- документи стосовно розміщення реклами на пам'ятці та інформацію стосовно виконання всіх зобов'язань пункту 13 охоронного договору;

- протягом 2017 року забезпечити виконання комплексу робіт з реставрації пам'ятки.

На підставі висновків акту та ч.1 ст.18, ч.1 абз. 1 ст. 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини» 16.06.2017 Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було прийнято Постанову № 114-17 про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства у сфері охорони культурної спадщини. Постановою накладено на Комунальне підприємство Київської обласної ради «Друкар» фінансові санкції за порушення вимог, що передбачені охоронним договором (пункти 5.2. 11 охоронного договору) у розмірі 10 700 (десять тисяч сімсот) грн. 00 копійок.

Вказане стало причиною звернення позивача до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об'єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь врегульовані Законом України «Про охорону культурної спадщини» (далі також Закон, Закон № 1805-ІІІ).

Об'єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, охороняються державою. Охорона об'єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закон державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Частиною ч.1 ст.6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначені повноваження органу охорони культурної спадщини Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, до компетенції яких належить, зокрема, здійснення контролю за виконанням цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини; забезпечення захисту об'єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; призначення відповідних охоронних заходів щодо пам'яток місцевого населення та їхніх територій у разі виникнення загрози їх руйнування або пошкодження внаслідок дії природних факторів або проведення будь-яких робіт; видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам'яток місцевого значення, припинення робіт на пам'ятках, їхніх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них; надання відповідних дозволів на відновлення земляних робіт; погодження відчуження або передачі пам'яток місцевого значення їхніми власниками чи уповноваженими ними органами іншим особам у володіння, користування або управління.

При цьому, як встановлено ч.ч.1, 2 ст.30 Закону, органи охорони культурної спадщини зобов'язані заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу пам'ятці або порушує законодавство, державні стандарти, норми і правила у сфері охорони культурної спадщини. Приписи органів охорони культурної спадщини є обов'язковими для виконання всіма юридичними та фізичними особами.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону пам'ятки, їхні частини, пов'язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону, власник або уповноважений ним орган, користувач зобов'язані утримувати пам'ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до Закону та охоронного договору.

Абзац 1 ч. 2 ст. 24 Закону передбачає, що використання пам'ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам'ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Відповідно до п. 5.2. Охоронного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, передача у володіння, користування чи управління вказаної пам'ятки іншій юридичній чи фізичній особі за рішенням власника, здійснюється тільки після письмової згоди органу охорони культурної спадщини.

Відповідно до умов укладеного Охоронного договору, балансоутримувач бере на себе зобов'язання щодо охорони пам'ятки архітектури місцевого значення (охоронний № 143. рішення виконавчого комітету Київської міськради народних депутатів від 21.01.86 № 49) за адресою: вул. Симона Петлюри. 16/108: поштова адреса будинку на час взяття його на державний облік: вул. Саксаганського. 108/18: технічна адреса будинку (за даними КМ БІТ): вул. Симона Петлюри, 16/108 літ. А.

Пунктом 2 Охоронного договору термін дії даного охоронного договору встановлено на період користування приміщеннями будинку-пам'ятки.

Відповідно до п. 3 Охоронного договору, у разі зміни в установленому порядку користувача, новий користувач зобов'язаний укласти з органом охорони новий охоронний договір.

Як встановлено колегією суддів, 03.10.2016 року між Комунальним підприємством Київської обласної ради «Друкар» (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОЛЬЧЕ ГРУП» (Орендар) було укладено Договір оренди нерухомого майна, що перебуває в спільній власності територіальних громад сіл. селищ, міст Київської області № 02/16 (далі - Договір оренди).

Відповідно до укладеного Договору оренди, Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування індивідуально визначене майно: вбудовані нежитлові приміщення на 1 поверсі адміністративної будівлі, площею 92.9 кв.м. розміщене за адресою: м. Київ. вул. С. Петлюри. 16/108, що знаходиться на балансі КП КОР «Друкар». Майно передано для розміщення кафе, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи.

Згідно п. 5.10. Договору оренди, Орендар зобов'язаний своєчасно здійснювати поточний ремонт орендованого майна для підтримання майна в робочому стані (фасаду будинку, покрівлі, орендованих приміщень, місць спільного користування, системи опалення, водопостачання та водовідведення тощо).

Як зазначає апелянт, згідно з умовами вказаного договору оренди фактично відбулась передача в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «ДОЛЬЧЕ ГРУП» частину приміщень адміністративної будівлі. Об'єкт передано згідно Акту приймання-передачі нежитлових приміщень від 03.10.2016 року, що свідчить про те, що орендар був обізнаний про стан об'єкту нерухомості та перелік відповідних дій, які він повинен вчинити з даним об'єктом.

Однак, п. 5.1. Охоронного договору передбачено використовувати будинок - пам'ятку за вказаною адресою як офісні приміщення, фармацевтичне виробництво. Відповідно до п. 5.2. Охоронного договору передача у володіння, користування чи управління вказаної пам'ятки іншій юридичній чи фізичній особі за рішенням власника, здійснюється тільки після письмової згоди органу охорони культурної спадщини.

В обґрунтування своєї позиції позивач також стверджує, що п. 13 Охоронного передбачено проведення Позивачем певного комплексу робіт з метою збереження пам'ятки, та встановлені терміни виконання таких робіт протягом 2013-2014 рр, та вказує на те, що Постанова про накладення фінансових санкцій № 114-17 було винесено 16.06.2017, та вважає, що строк застосування таких санкцій є пропущеним.

Оскаржувана постанова прийнята Департаментом охорони культурної спадщини не в порядку здійснення контролю (нагляду) у сфері господарської діяльності Позивача та не у зв'язку з порушенням ним правил господарської діяльності, а в межах виконання функцій щодо державного управління у сфері охорони культурної спадщини

Окрім того, ч. 1 ст. 18 Закону передбачено, що об'єкти культурної спадщини, що є пам'ятками (за винятком пам'яток, відчуження або передача яких обмежується законодавчими актами України) можуть бути відчужені, а також передані власником або уповноваженим ним органом у володіння, користування чи управління іншій юридичній або фізичній особі за наявності погодження відповідного органу охорони культурної спадщини.

Частиною 2 цієї ж статті зазначено, що особі, яка набула права володіння, користування чи управління пам'яткою, за винятком наймача державної або комунальної квартири (будинку), забороняється передавати цю пам'ятку у володіння, користування чи управління іншій особі без погодження відповідного органу охорони культурної спадщини.

А ч. 2 ст. 23 Закону передбачено, що при передачі пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам'ятка, щойно виявлений об'єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов Охоронного договору, укладеного між власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Згідно з Актом огляду будинку від 04.04.2017, вбачається, що на головному фасаді пам'ятки встановлено рекламу (кронштейн, вивіску, електронне інформаційне табло).

Керуючись п. 14 ч. 1 статті 6 Закону, Департаментом охорони культурної спадщини було складено припис від 19.04.2017 № 390/п, яким позивачу було висунуто вимогу в місячний термін надати до Департаменту охорони культурної спадщини певні документи.

Частиною 3 ст. 24 Закону забороняється змінювати призначення пам'ятки, її частин та елементів, робити написи, позначки на ній, на її території та в її охоронній зоні без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.24 Закону розміщення реклами на пам'ятках місцевого значення, в межах зон охорони цих пам'яток, історичних ареалів населених місць здійснюється на підставі дозволу, що оформлюється (видається) відповідно до Закону України "Про рекламу" за участю органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

До Департаменту охорони культурної спадщини не надходили в установленому порядку та не погоджувались дозволи на розміщення реклами на пам'ятці архітектури місцевого значення за адресою С. Петлюри, 16/108

Враховуючи викладене в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з'ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Київської обласної ради "Друкар" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2018 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства Київської обласної ради "Друкар" до Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст судового рішення виготовлено 11.12.2018