Справа № 0440/6365/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року Справа № 0440/6365/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Інструмент» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення, -
22.08.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Інструмент» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 31.05.2018 року № НОМЕР_1.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 14.11.2017 р. він помилково виписав податкову накладну № 39 з сумою ПДВ 1432629,11 грн. 30.11.2017 р.. з метою виправлення помилки з реєстрацією ПН № 39 від 14.11.2017 р., позивачем було сформовано розрахунок корегування № 103, реєстрацію якого і було зупинено. Протягом зупинення, яке тривало до 24.04.2018 р., у позивача не було технічної можливості належним чином завершити процедуру реєстрації корегування виявлених помилок. Тобто, в даному випадку, для позивача як платника податку мала місце технічна перешкода, яка не залежала від волі позивача. 24.04.2018 р., після розблокування розрахунку корегування від 30.11.2017 р. № 103, позивач з метою виправлення помилки пов'язаної із помилкою при визначенні загальної кількості (об'єму) та ціною поставленого товару, сформував та здійснив реєстрацію податкових накладних № 26, № 46, 57.
Ухвалою від 28.08.2018 року відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідачем 11.09.2018 року отримано копію ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження в даній адміністративній справі та копію позову разом із копіями доданих до нього документів.
Відповідачем до суду відзиву на позов не надано.
Відповідно до ч. 5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
Судом встановлено, що 10.05.2018 року працівниками Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було проведено камеральну перевірку ТОВ «Дніпро-Інструмент» з питань своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних складених за серпень, за вересень, за жовтень, за грудень 2017 року.
від 16 до 30 календарних днів - на суму ПДВ 0,00 грн.;
від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 0,00 грн.;
від 61 до 365 календарних днів на суму ПДВ 1432629,11 грн.
Не погодившись із такими висновками, позивач надав до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області заперечення від 17.05.2018 року вих. № 133/05.
У звязку із виявленими порушеннями позивачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 31.05.2018 року № НОМЕР_1, яким позивачу на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України нараховано штрафні санкції в сумі 575570,20 грн.
Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомлення-рішенням, позивач звернувся до ДФС України зі скаргою від 12.06.2018 року вих. №144.
Рішенням ДФС України від 08.08.2018 року № 25950/6/99-99-11-03-01-25 у задоволенні скарги було відмовлено, а податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобовязання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України до при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: - 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; - 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; - 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; - 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; - 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Позивач не заперечує, що податкові накладні, зазначені у акті перевірки від 10.05.2018 року №24178/04-36-12-13/30536572, були зареєстровані податковим органом з порушенням строків, визначених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що також підтверджується квитанціями № 1 до податкових накладних: від 08.08.2017 року № 26, від 04.09.2017 року № 46, від 02.10.2017 року № 57, від 05.12.2017 року № 56, від 22.12.2017 року № 91.

Натомість позивач зазначає, що він не мав технічної можливості зареєструвати ці накладні вчасно, у звязку із тим, що сума податку (УНакл), визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України була меншою ніж сума податку у зазначених податкових накладних. Таке перевищення відбулось внаслідок зупинення реєстрації розрахунку корегування від 30.11.2017 р. № 103 до податкової накладної від 14.11.2017 р. № 39, яким були зменшені зобовязання з податку на додану вартість на суму 1432629,11 грн., у звязку із помилковим складенням податкової накладної від 14.11.2017 р. № 39.

Суд зазначає, що згідно абзаців 19 та 20 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобовязаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Отже, зазначеною нормою передбачений механізм реєстрації податкових накладних у разі перевищення суми податку в податковій накладній над сумою податку (УНакл), визначеної відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України.

Таким чином, посилання позивача на технічну неможливість здійснити реєстрацію податкових накладних, є помилковим.

Позивач не скористався своїм правом реєстрації податкових накладних у порядку, передбаченому абзацом 20 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

За таких обставин, на думку суду, оскільки позивачем податкові накладні були зареєстровані із порушенням строків, передбачених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, до нього правомірно застосовано штрафні санкції за порушення строків реєстрації податкових накладних.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Позивач у ході судового розгляду справи не довів, що у спірних відносинах відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За викладених обставин, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Інструмент» не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Інструмент» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1