Справа № 336/5142/18
Суддя: Галущенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Трохименка Максима Івановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 26.08.2018 р.,-

В С Т А Н О В И В:

03.09.2018 року ОСОБА_1звернувся до суду з адміністративним позовом,в якому зазначає, що 26.08.2018 р.посадовою особою інспектором роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Трохименком М.І.відносно нього була винесена постанова серії ЕАВ № 558838 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в автоматичному режимі,за вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ст.122 ч.1 КпАП України за порушення вимог п.34 Правил дорожнього руху та накладено штраф в розмірі 255 гр.

За змістом оскаржуваної постанови,позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те,що він 26.08.2018 р.о 07.30 год.по вул.Круговій 156 в м.Запоріжжі,керуючи автомобілем «HYUNDAI IX 35» р.н.НОМЕР_1,перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1,яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги п.34 ПДР.

Після зупинки автомобіля під керуванням позивача по вул.55 бригади,працівник поліції не пред'явив доказів вчинення інкримінованого ОСОБА_1порушення ПДР,його заперечення по суті порушення не вислухав,діяв упереджено,не надав часу скористатись правами особи,яка притягується до адміністративної відповідальності,зокрема,звернутись за правовою допомогою до адвоката.

Посилаючись на те, що Правил дорожнього руху він не порушував, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення,передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП,оскаржувана постанова винесена відповідачем без детального з'ясування всіх обставин інкримінованого позивачу правопорушення,стягнення на нього накладено безпідставно,докази його винуватості відсутні,позивач просить суд постанову про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою від 05.10.2018 р.у справі відкрито провадження та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 19.10.2018 р.,11.12.2018 р.

Відповідач відзиву на позов не надав,документів для доручення до справи не надіслав.

В судове засідання позивач не з'явився,надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих прчин,судову повістку отримав завчасно,про що у справі є поштове повідомлення.

Вивчивши обставини справи, перевіривши доводи адміністративного позову на користь його задоволення ,дослідивши наявні у справі докази в сукупності,суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Як випливає із змісту ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26.08.2018 р. інспектором Трохименком М.І.винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАВ № 558838 ,згідно з якою ОСОБА_1 26.08.2018 р.о 07.30 год.по вул.Круговій 156 в м.Запоріжжі,керуючи автомобілем «HYUNDAI IX 35» р.н.НОМЕР_1,перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1,яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги п.34 ПДР.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов*язана доводити свою невинуватість.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані ,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

-письмовими,речовими і електронними засобами;

-висновками експертів;

-показаннями свідків.

Статтею 72 ч.2 цього ж Кодексу встановлено,що в адміністративних справах про протиправність рішень,дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення,дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатись на докази,які не були покладені в основу оскаржуваного рішення,за винятком випадків,коли він доведе,що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення,але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст.122 ч.1 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 34 Правил дорожнього руху України «Дорожня розмітка» (додаток № 2 до ПДР) встановлено,що дорожня розмітка 1.1 розділяє транспортні потоки протилежних напрямків та позначає межі смуг руху на дорогах;позначає межі проїзної частини,на які заборонений в'їзд;позначає межі місць стоянки транспортних засобів та край проїзної частини доріг,не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

За змістом позову ОСОБА_1зазначає,що під час руху за викладених у оскаржувані постанові обставин він ПДР не порушував та доказів вчинення інкримінованого йому порушення п.34 ПДР відповідач не пред'явив як на час винесення оскаржуваної постанови,так і за зверненням позивача до органів поліції з відповідним запитом.

На підтвердження цих обставин позивач надав суду інформаційний лист за підписом Т.в.о.начальника поліції Григорєва С.В. від 29.08.2018 р.,за змістом якого повідомляє позивача,що подія ,стосовно якої складено адміністративний матеріал ЕАВ № 558838 ,відеозаписом не фіксувалась.

Жодних інших доказів винуватості позивача у порушенні п.34 ПДР на час розгляду справи відповідачем не надано,відповідач у жодний передбачений процесуальним законом спосіб не спростував викладених позивачем обставин з посиланням на докази, які підтвердили б правомірність прийнятого ним рішення та спростовували докази позивача.

Суд на підставі ст.2 КАС України перевірив чи діяв відповідач на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з використанням цих повноважень з метою, з якою вони надані, обґрунтовано, неупереджено, добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед законом, протягом розумного строку.

Судом встановлено, що вищенаведені вимоги закону відповідачем,який безпосередньо складав оскаржувану постанову,не були дотримані,відповідач діяв хоча і у межах наданих йому повноважень,з прийняттям рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення передбаченого законом виду та розміру,проте не встановив всіх обставин,що мають значення для прийняття рішення,не надав оцінку доводам позивача щодо відсутності у його діях порушень ПДР,не підтвердив доказами ті звинувачення,які викладені в оскаржуваній постанові.

На підставі зазначеного, суд вважає, що за результатами розгляду справи об'єктивно, повно та всебічно досліджені обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи,порушення ПДР,яке інкримінується ОСОБА_1,об*єктивно доказами не підтверджено,тому оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7,9,251,280,283 КУпАП, Правилами дорожнього руху України п.34,ст.ст.2,70,72,257,286 КАС України,суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Трохименка Максима Івановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 26.08.2018 р.,-задовольнити.

Постанову серії ЕАВ № 558838,винесену 26.08.2018 р. інспектором роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Трохименка Максима Івановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 26.08.2018 р. відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в автоматичному режимі,за вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ст.122 ч.1 КпАП України за порушення вимог п.34 Правил дорожнього руху та накладення штрафу в розмірі 255 гривень-скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 26.08.2018 р.за ст.122 ч.1 КУпАП-закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.А. Галущенко