Справа № 804/2535/16
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2018 року

Київ

справа №804/2535/16

адміністративне провадження №К/9901/38087/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді - доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діксі-Д» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року (судді: Шальєва В.А. (головуючий), Білак С.В., Олефіренко Н.А.) у справі №804/2535/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діксі-Д» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Діксі-Д» (далі - позивач, ТОВ «Діксі-Д») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 09.11.2015, № від 15.02.216, № від 09.11.2015.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем самостійно виявлено заниження податкових зобов'язань минулих періодів, у зв'язку з чим 20.10.2015 подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість № за вересень 2015 року з розрахунком коригування сум податку на додану вартість у сумі 420 507,00 грн за податковою накладною №3 від 13.08.2015, яку було зареєстровано у ЄРПН від 11.09.2015 по контрагенту-постачальнику ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Інвестснаб». При цьому, податок на додану вартість в розмірі 39 361,00 грн, який повинен сплачуватися до державного бюджету по податковій декларації, був списаний зі спецрахунку ТОВ «Діксі-Д» по ПДВ. Крім того, позивачем було самостійно донараховано штраф у розмірі 5%, що дорівнює 21 026,00 грн, який також був списаний зі спецрахунку позивача. Списання коштів зі спец рахунку позивача підтверджується витягом 27306095 від 27.10.2015. Позивач також зазначив, що право на податковий кредит виникло у нього лише 10.09.2015 при ввезенні товару згідно митної декларації. Отже, реєстрація податкової накладної в ЄРПН 11.09.2015 відповідає вимогам закону.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2016, задоволено адміністративний позов ТОВ «Діксі-Д». Визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення № від 09.11.2015, № від 15.02.2016, № від 09.11.2015.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем розрахунком коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1) від 20.10.2015 до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2015 здійснено коригування податкових зобов'язань на суму податку на додану вартість 420 525,00 грн. Даний розрахунок коригування прийнято ДФС 20.10.2015. При цьому, коригування здійснено позивачем відповідно до статті 192 Податкового кодексу. Однак, позивачем не здійснювалось декларування суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість за податковою декларацією № 3 від 13.08.2015 у періоді, коли ця податкова накладна видана, податкова накладна № 3 не зареєстрована у встановлений законом термін у ЄРПН, позивачем не складався розрахунок коригування податкових зобов'язань по цій податковій накладній, не реєструвався в ЄРПН, відповідно, коригування податкових зобов'язань додатком 1 до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2015 року не узгоджується з приписами податкового законодавства. Як свідчать обставини справи, позивачем передплата від ТОВ «ВКП «Інвестснаб» отримана 13.08.2015, відтак, відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України у позивача виник обов'язок декларування податкових зобов'язань саме у серпні 2015 року за першою подією (отримання коштів на розрахунковий рахунок). При цьому такий обов'язок зберігається у позивача у разі не реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями суду апеляційної інстанцій позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

6. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що уповноваженими особами контролюючого органу проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за серпень 2015 року, за результатами якої складено акт №614/1501-33611675 від 10.10.2015, яким встановлено порушення позивачем вимог пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України у частині заниження позивачем податкового зобов'язання, заявленого у податковій декларації, на 364 886,00 грн та завищення суми, що підлягає зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 54 138,00 грн.

Контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення № від 09.11.2015 про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 456 107,50 грн, в тому числі за основним платежем - 364 886,00 грн, за штрафними (фінансовими санкціями) - 91 221,50 грн; № від 09.11.2015 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 55 639,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження вказаних рішень, рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 25.01.2016 № 388/10/04-36-10-07-09 за наслідками розгляду скарги позивача залишено без змін податкові повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська № , № від 09.11.2015 та збільшено суму штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № на 91221,5 грн. Підставою збільшення розміру штрафних санкцій є висновки ГУ ДФС у Дніпропетровській області про неврахування відповідачем попереднього протягом 1095 днів визначення ТОВ «Діксі-Д» грошового зобов'язання з податку на додану вартість за податковим повідомленням-рішенням № від 20.05.2013.

На підставі рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 25.01.2016 №388/10/04-36-10-07-09 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.02.2016 про збільшення ТОВ «Діксі-Д» суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за штрафними санкціями у розмірі 91221,50 грн.

Підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень № від 09.11.2015 та № від 09.11.2015 є встановлення в ході камеральної перевірки, що згідно з показниками податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 та Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) контролюючим органом встановлено заниження позивачем податкових зобов'язань з податку на додану вартість за серпень 2015 року на суму податку 420 525,00 грн по контрагенту ТОВ «Виробниче-комерційне підприємство «Інвестснаб».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ «Діксі-Д» як продавцем укладено з ТОВ «ВКП «Інвестсанб» договір №ДІ100815 від 10.08.2015 на поставку металопродукції. Відповідно до специфікації №1 до цього договору від 10.08.2015 поставці підлягав товар - рейки ЛК-1 у кількості 60,564 т на загальну суму 2618787,36 грн, в тому числі податок на додану вартість - 436 464,56 грн; умови оплати - 100% передплата не пізніше 13.08.2015; строк поставки - протягом 30 днів з дати отримання передплати .

13.08.2015 ТОВ «ВКП «Інвестснаб» перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «Діксі-Д» грошові кошти у розмірі 2 523 150,00 грн за договором купівлі-продажу товару №ДІ100815.

Позивачем виписана 13.08.2015 податкова накладна №3 на загальну суму поставки 2523150 грн, в тому числі податок на додану вартість - 420 525,00 грн, яка зареєстрована в ЄРПН 11.09.2015.

На виконання умов договору ТОВ «Діксі-Д» на адресу ТОВ «ВКП «Інвестснаб» у вересні 2015 здійснено фактичну поставку товару згідно з видатковими накладними РН-100 від 09.09.2015, РН-101 від 10.09.2015 та РН-102 від 10.09.2015.

Поставка товару у вересні 2015 року обумовлена отриманням позивачем товару від іноземного контрагента у вересні 2015 відповідно до наявних в матеріалах справи вантажних митних декларацій.

Позивачем не відображено у складі податкових зобов'язань з податку на додану вартість за серпень 2015 року, сум податку на додану вартість по цій податковій накладній.

ТОВ «Діксі-Д» 20.10.2015 подано податкову декларацію № з податку на додану вартість за вересень 2015 року з розрахунком коригування сум податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ВКП «Інвестснаб» на суму податку на додану вартість в розмірі 420 525,00 грн.

Позивачем розрахунком коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1) від 20.10.2015 до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2015 року здійснено коригування податкових зобов'язань на суму податку на додану вартість 420 525,00 грн. Даний розрахунок коригування прийнято ДФС 20.10.2015, при цьому коригування здійснено позивачем відповідно до статті 192 Податкового кодексу.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги позивач вказує на те, що на момент винесення відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, позивачем вже була самостійно відображена сума недоплати ПДВ за попередній період у складі декларації з ПДВ, яку подано за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену суму штрафу у розмірі 5% від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку. При цьому, позивачем обґрунтовано задекларовано зазначені податкові зобов'язання з ПДВ в декларації з такого податку за вересень 2015 року, зважаючи на те, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит для операцій з імпорту товарів, вважається дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно пункту 187.8 статті 187 Податкового кодексу України, а саме: дата подання митної декларації для митного оформлення, в даному випадку - вересень - 2015 року.

9. Контролюючим органом відзиву (заперечення) на касаційну скаргу позивача до суду касаційної інстанції не надано.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Пункт 44.1 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

10.2 Пункт 50.1.

У разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

10.3. Пункт 187.1 статті 187.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

10.4. Пункт 192.1 статті 192.

Якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в ЄРПН.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

10.5. Підпункт 192.1.1 пункту 192.1 статті 192.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов'язань лише після реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної.

10.6. Пункт 201.1 статті 201

Платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

10.7. Пункт 201.4 статті 201

Податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

10.8. Пункт 201.10 статті 201

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених первинними документами.

У первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

12. До податкової декларації з ПДВ вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період.

У податковій декларації з ПДВ платником податку зазначаються дані про обсяги фактично здійснених операцій у відповідності з даними первинних документів і бухгалтерського обліку, тобто дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

13. Закон встановлює обов'язок продавця при здійснення операцій з постачання товарів, у день виникнення податкових зобов'язань, скласти, зареєструвати в ЄРПН та надати покупцю податкову накладну.

Разом з тим, у разі відсутності факту реєстрації платником податку (продавцем) товарів, податкових накладних у ЄРПН, у продавця наявний обов'язок включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

14. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

15. Зважаючи на те , що позивачем не здійснювалось декларування суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість за податковою декларацією №3 від 13.08.2015 у періоді, така податкова накладна видана, податкова накладна №3 не зареєстрована у встановлений законом термін у ЄРПН, позивачем не складався розрахунок коригування податкових зобов'язань по цій податковій накладній, не реєструвався в ЄРПН, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що коригування позивачем податкових зобов'язань додатком 1 до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2015 року не узгоджується з приписами податкового законодавства.

У даному випадку платник податків повинен був надати контролюючому органу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з виправленням помилок відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, що не здійснено позивачем.

16. Як встановлено судом попередньої інстанції, позивачем передплата від ТОВ «ВКП «Інвестснаб» отримана 13.08.2015, що у відповідності до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України свідчить наявність у позивача обов'язку з декларування податкових зобов'язань саме у серпні 2015 року за першої подією (отримання коштів на розрахунковий рахунок), незважаючи на відсутність факту реєстрації такої податкової накладної, а відтак, факт поставки товару від контрагента, який в подальшому позивачем реалізовано ТОВ «ВКП «Інвестснаб», у вересні 2015 року, не впливає на обов'язок позивача здійснити декларування податкових зобов'язань з податку на додану вартість за першою подією (отримання коштів на рахунок) саме в період отримання коштів, тобто у серпні 2015 року.

17. Склад податкового правопорушення доведений податковим органом в межах спірних правовідносин, податковий орган діяв у межах встановлених законодавством повноважень та у визначений законом спосіб при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення, що обумовлює правомірність висновків судів попередніх інстанцій в частині визнання правомірності спірного акту індивідуальної дії суб'єкта владних повноважень щодо збільшення платнику податків податкового зобов'язання та застосування штрафних (фінансових) санкцій на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

17. Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи, правильність застосування ним норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми статей 44, 50, 187, 192, 201 Податкового кодексу України, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому, касаційну скаргу ТОВ «Діксі-Д» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року слід залишити без задоволення.

18. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

19. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діксі-Д» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року у справі №804/2535/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова,

Судді Верховного Суду