Справа № 160/7420/18
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2018 року Справа № 160/7420/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В. при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., за участю: представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Департаменту освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації
до Північно-східного офісу Держаудитслужби
про визнання протиправними дії, визнання протиправними та скасування акту, попередження та вимоги,-
04.10.2018 року до ОСОБА_4 окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Департаменту освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації до Північно-східного офісу Держаудитслужби, в якому позивач просить:
- визнати дії Північно-східного офісу Держаудитслужби з проведення з 19.06.2018 року по 01.08.2018 року ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації за період з 01.01.2016 року по завершений місяць 2018 року, яку проведено відповідно до п. 2.18 плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на II квартал 2018 року та на підставі направлень Голови Держаудитслужби від 08.06.2018 року №591, 592, 593, 594 незаконними;
- визнати протиправним та скасувати ОСОБА_2 ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації за період з 01.01.2016 року по завершений місяць 2018 року від 31.07.2018 року № 03- 22/32 у тому числі в частині: - порушення статті 90 Бюджетного Кодексу України, пункту 20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 (зі змінами) за рахунок коштів ОСОБА_4 обласного бюджету (за виключенням освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам) заплановані видатки на утримання навчальних закладів, фінансування яких відповідно до Бюджетного Кодексу України здійснюється коштами місцевих бюджетів інших рівнів, на загальну суму 116.009,5 тис.грн. Протягом 2016-2017 років та І півріччя 2018 року Департаментом освіти і науки ОСОБА_4 ОДА в порушення статті 90 Бюджетного Кодексу України профінансовані зазначені вище навчальні заклади на загальну суму 73.659,38 тис.грн. (сторінки 14-17 ОСОБА_2 ревізії); - порушення п. 20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 (зі змінами) Департаментом освіти і науки на 2018 рік затверджені видатки на обсяги коштів освітньої субвенції на загальну суму 1 491 377,00 грн. Дніпровському педагогічному коледжу Дніпровського національного університету імені ОСОБА_5. У І півріччі 2018 року Департаментом перераховані Коледжу кошти освітньої субвенції на загальну суму 706.337,00 грн. всупереч вимог Порядку та умов надання освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 6, що відповідно до абзацу третього статті 119 Бюджетного Кодексу України є нецільовим використанням бюджетних коштів та згідно з п. 24 ч. 1 ст. 116 Бюджетного Кодексу України, є порушенням бюджетного законодавства (сторінки 8-13, 27-48, 58-59 ОСОБА_2 ревізії);
- визнати протиправним та скасувати Попередження від 20.08.2018 року №20-16-03-3-14/4392 про неналежне виконання бюджетного законодавства у тому числі в частині порушення Департаментом освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації п. 20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затверджених Постановою КМУ від 28.02.2002 р. №228 (зі змінами), п.п. 8, п. 3 Порядку та умов надання освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, затвердженим постановою КМУ від 14.01.2015р. №6, на 2018р. Департаментом заплановані та здійснені видатки коштами освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на оплату праці з нарахуванням викладачів закладів вищої освіти І-ІІ рівня акредитації, які викладають предмети згідно з Державним стандартом базової і повної загальної середньої освіти, затвердженим постановою КМУ від 23.11.2011 р. №1392, для здійснення відповідних видатків структурного підрозділу юридичної особи державної форми власності (Дніпровського педагогічного коледжу Дніпровського національного університету імені ОСОБА_5) на загальну суму відповідно 1.491,38 тис. грн. та 706,34 тис.грн., що згідно з абз.3 ст. 119 Бюджетного кодексу України є нецільовим використанням бюджетних коштів;
- визнати протиправною та скасувати Вимогу від 20.08.2018р. №20-16-03-3- 14/4392 щодо усунення порушень законодавства у тому числі в частині порушення Департаментом освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації п. 4 розпорядження голови обласної ради від 02.06.2016р. №113-Р «Про затвердження заходів стосовно економного та раціонального використання бюджетних коштів та дотримання граничних сум витрат на придбання матеріальних цінностей, визначених Постановою КМУ від 04.04.2001р. №332», щодо придбання у 2017 року комунальним позашкільним навчальним закладом «ОСОБА_4 обласний центр науково-технічної творчості та інформаційних технологій учнівської молоді» легкового автомобіля типу «седан» ЗАЗ SENS D4XE550, вартістю 195,0 тис.грн., що на 135000,0 грн. перевищує граничний обсяг та призвело до зайвого витрачання бюджетних коштів на зазначену суму.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що дії відповідача з проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації за період з 01 січня 2016 року по завершений місяць 2018 року є незаконними, вчиненими поза межами повноважень та у спосіб, що не передбачений Конституцією та законами України, висновки, викладені у акті ревізії від 31.07.2018 року № 03-22/32, попередженні про неналежне виконання бюджетного законодавства від 20.08.2018 року №20-16-03-3-14/4392 та вимозі щодо усунення порушень від 20.08.2018р. №20-16-03-3-14/4391 є необґрунтованими. Позивач вважає, що вказані акт ревізії, попередження та вимога є неправомірними та підлягають скасуванню, оскільки не відповідають чинному законодавству та прийняті на підставі хибних висновків, до яких дійшов відповідач в ході проведення ревізії. З огляду на вищевикладене, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити.
10.10.2018 року ухвалою ОСОБА_4 окружного адміністративного суду було відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче засідання.
26.10.2018 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.
07.11.2018 року представником відповідача було надано до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідачем була проведена ревізія позивача в ході якої встановлені порушення вимог діючого законодавства. За наслідками встановлених порушень відповідачем складено оскаржувані акт ревізії, попередження та вимогу. Відповідач вважає, що проводячи ревізію позивача орган фінансового контролю діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надані, у звязку з чим акт, попередження та вимога є правомірними, та такими, що винесено відповідно до вимог діючого законодавства, у зв'язку з чим, підстави для їх скасування відсутні.
07.11.2018 року від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову в частині оскарження попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства без розгляду.
07.11.2018 року ухвалою ОСОБА_4 окружного адміністративного суду було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову в частині оскарження попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства без розгляду, задоволено клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду із вимогою про визнання протиправним та скасування попередження та поновлено позивачу строк на звернення із вимогою про визнання протиправним та скасування попередження.
07.11.2018 року у підготовчому судовому засіданні було зобовязано позивача надати до суду додаткові докази по справі, закрито підготовче провадження та вирішено перейти до розгляду справи по суті.
21.11.2018 року у судовому засіданні було зобовязано сторін надати пояснення та докази по справі та оголошено перерву у розгляді справи по суті.
27.11.2018 року від представника позивача на виконання вимог суду було надано клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.
27.11.2018 року у судовому засіданні представником відповідача на виконання вимог суду було надано додаткові докази по справі.
Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, при цьому посилаючись на доводи наведені у позовній заяві та письмових поясненнях та вказав про протиправність дій відповідача, щодо проведення перевірки та про неправомірність винесення акту ревізії, попередження та вимоги.
Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, при цьому посилаючись на доводи наведені у відзиві на позовну заяву та зазначив, що орган фінансового контролю діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
Департамент освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації та Північно-східний офіс Держаудитслужби є органами державної влади.
Судом встановлено, що у період з 19.06.2018 року по 31.07.2018 року посадовими особами Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області Північно-східного офісу Держаудитслужби, а саме: начальником відділу контролю у галузі освіти, науки, спорту та інформації Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області ОСОБА_3, за участю працівників того ж відділу: головного державного аудитора ОСОБА_6, провідного державного аудитора ОСОБА_7 та провідного державного аудитора ОСОБА_8 відповідно до п. 2.18 Плану контрольно-ревізійної роботи на ІІ квартал 2018 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2016 року по завершений місяць 2018 року.
Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області, фахівцями якого проводилася ревізія, є структурним підрозділом Північно-східного офісу Держаудитслужби України без статусу юридичної особи.
За результатами проведеної ревізії вищезазначеним Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області було складено ОСОБА_2 ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2016 року по завершений місяць 2018 року №03-22/32 від 31.07.2018 року, який, у порядку встановленому чинним законодавством був підписаний позивачем із запереченнями.
20.08.2018 року за наслідками розгляду заперечень до ОСОБА_2 ревізії Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області Північно-східного офісу Держаудитслужби на адресу позивача надіслано висновок на заперечення до ОСОБА_2 ревізії від 16.08.2018 року, попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства №20-16-03-3-14/4392 від 20.08.2018 року з вимогою вжиття заходів щодо попередження та недопущення в подальшому порушень бюджетного законодавства та фінансово-бюджетної дисципліни на загальну суму 138458,22 тис. грн., та вимогу щодо усунення порушень №20-16-03-3-14/4391 від 20.08.2018 року.
Позивач вважає незаконними дії відповідача щодо проведення з 19.06.2018 року по 01.08.2018 року ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації за період з 01.01.2016 року по завершений місяць 2018 року, протиправними ОСОБА_2 ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації за період з 01.01.2016 року по завершений місяць 2018 року від 31.07.2018 № 03-22/32, Попередження від 20.08.2018 року №20-16-03-3-14/4392 про неналежне виконання бюджетного законодавства та Вимогу від 20.08.2018 року №20-16-03-3-14/4391 щодо усунення порушень законодавства, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Щодо вимоги позивача про визнання незаконними дій відповідача з проведення з 19.06.2018 року по 01.08.2018 року ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації за період з 01.01.2016 року по завершений місяць 2018 року, яку проведено відповідно до п. 2.18 плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на ІІ квартал 2018 року та на підставі направлень Голови Держаудитслужби від 08.06.2018р. №591, 592, 593, 594, оскільки відповідач не мав на те повноважень, суд зазначає.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016р. №43, Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи, що передбачено пунктом 7 Положення про ДАСУ.
Відповідно до п. 1 Положення про Північно-східний офіс Держаудитслужби, затверджений наказом Держаудитслужби від 02.06.2016 № 23 (зі змінами) (далі - Положення про Офіс), Північно-східний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом.
У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління в Луганській, Полтавській та Сумській областях.
Таким чином, міжрегіональні територіальні органи Держаудитслужби наділені правом самостійної реалізації певного кола повноважень, завдань тощо.
Разом з цим, пунктом 9 Положення про ДАСУ визначено, що Держаудитслужба в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує та контролює їх виконання.
Пунктом 2 Положення про Офіс, визначено, що Офіс у своїй діяльності керується, зокрема, дорученнями Премєр-міністра України, Міністра Кабінету Міністрів України, Голови Держаудитслужби, його першого заступника та заступника, наказами Держаудитслужби. Аналогічна норма закріплена в Положенні про Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області, затвердженому наказом Північно-східного офісу Держаудитслужби від 25.08.2016 № 2 (зі змінами).
З матеріалів справи вбачається, що пунктом 2.18 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на II квартал 2018 року, затвердженого наказом Держаудитслужби від 15 лютого 2018 року № 26 (зі змінами), передбачено проведення планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації за період з 01.01.2016 по завершений місяць 2018 року.
Згідно з пунктом 5 наказу Держаудитслужби від 01.06.2018 року № 120 керівнику Північно-східного офісу Держаудитслужби для проведення ревізії в Департаменті освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації відрядити до м. Дніпро та забезпечити коштами для відрядження: ОСОБА_3 начальника відділу контролю у галузі освіти, науки, спорту та інформації Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області; ОСОБА_6 - головного державного фінансового інспектора відділу контролю у галузі освіти, науки, спорту та інформації Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області; ОСОБА_8 - провідного державного аудитора відділу контролю у галузі освіти, науки, спорту та інформації Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області; ОСОБА_7 - провідного державного аудитора відділу контролю у галузі освіти, науки, спорту та інформації Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області.
Підпунктом 1 пункту 11 Положення про ДАСУ визначено, що Голова Держаудитслужби, зокрема, очолює Держаудитслужбу, здійснює керівництво її діяльністю.
Голова Держаудитслужби визначає пріоритети роботи Держаудитслужби та шляхи виконання покладених на неї завдань, затверджує плани роботи Держаудитслужби, звіти про їх виконання та дає в межах повноважень, передбачених законом, доручення, обовязкові для виконання державними службовцями і працівниками апарату Держаудитслужби та її міжрегіональних територіальних органів, що передбачено пп. 5, 27 п. 11 Положення про ДАСУ.
Відповідно до п. 1 Положення про Офіс Управління здійснюють свої повноваження на території адміністративно-територіальної одиниці за їх місцезнаходженням відповідно.
При цьому, зазначене положення не суперечить п. 7, пп. 5, 27 п. 11 Положення про ДАСУ, не позбавляє права Голови Держаудитслужби давати доручення (в тому числі у формі направлення) для проведення ревізії, як однієї із форм державного фінансового контролю, які є обовязкові для виконання державними службовцями і працівниками міжрегіональних територіальних органів, та, в свою чергу, не позбавляє обовязку працівників міжрегіональних територіальних органів від виконання такого доручення Голови Держаудитслужби.
Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 3 Положення про Офіс основним (але не виключним) завданням Офісу є реалізація повноважень Держаудитслужби на території Луганської, Полтавської, Сумської, Харківської областей, що не позбавляє права та обовязку працівників як Офісу так і Управління у разі наявності доручення/наказу Держаудитслужби/Офісу реалізовувати завдання органу державного фінансового контролю на території іншої області.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність повноважень у посадових осіб Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області на проведення перевірки позивача, оскільки така перевірка була передбачена Планом проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України та здійснена за дорученням Голови Держаудитслужби.
Разом з тим, посадові особи органу державного фінансового контролю вправі приступити до проведення ревізії за наявності підстав для їх проведення, визначених Законом № 2939 та іншими законами України, та за умови надання посадовим особам підконтрольних установ, інших суб'єктів господарської діяльності під розписку направлення на ревізію, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державного фінансового контролю, мета, вид, підстави, дата її початку та дата закінчення ревізії, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державного фінансового контролю, які проводитимуть ревізію, що визначено п. 1 ч. 14 ст. 11 Закону № 2939.
Так, пунктом 5 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. № 550 (зі змінами) (далі - Порядок №550) визначено, що планові виїзні ревізії проводяться відповідно до планів проведення заходів державного фінансового контролю, затверджених в установленому порядку, позапланові виїзні ревізії - за наявності підстав, визначених Законом ( 2939-12 ).
Згідно п. 7 Порядку №550 у ході підготовки до ревізії посадовими особами органу державного фінансового контролю складається в двох примірниках програма ревізії, в якій визначаються найменування об'єкта контролю, тема, період та питання, що підлягають ревізії відповідно до компетенції органу державного фінансового контролю. Програма затверджується керівником органу державного фінансового контролю чи його заступником.
Під час проведення ревізії посадовими особами органу державного фінансового контролю можуть вноситися за письмовим погодженням з керівником органу державного фінансового контролю чи його заступником зміни до програми ревізії.
Один примірник програми ревізії видається керівнику об'єкта контролю чи його заступнику під розписку на примірнику органу державного фінансового контролю для ознайомлення. Якщо керівник об'єкта контролю чи його заступник відмовляється від підпису, але не заперечує проти проведення ревізії, це зазначається у вступній частині акта ревізії.
Відповідно до п. 8 Порядку №550 орган державного фінансового контролю, що проводить планову виїзну ревізію, повідомляє об'єкту контролю одним із способів, визначених у пункті 39 цього Порядку, про дати її початку та закінчення. Планова виїзна ревізія розпочинається не раніше ніж через 10 календарних днів після надіслання об'єкту контролю повідомлення. Про проведення позапланової виїзної ревізії та зустрічної звірки не повідомляється.
Пунктом 11 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. № 550 (зі змінами) (далі - Порядок №550) визначено, що на проведення ревізії органу державного фінансового контролю на кожну посадову особу органу державного фінансового контролю та залученого спеціаліста оформляється в двох примірниках направлення встановленого Держаудитслужбою зразка.
Відповідачем зазначено, що позивачу направлялось повідомлення про проведення заходів державного фінансового контролю №08-14/482 від 04.06.2018 року, що підтверджується копією реєстру рекомендованих відправлень Держаудитслужби, копією фіскального чеку Укрпошти про відправлення рекомендованих поштових відправлень та роздруківкою відстеження поштового відправлення з сайту «Укрпошта».
При цьому, з наданих відповідачем доказів не вбачається, які саме документи були направлені позивачу 06.06.2018 року, відповідачем не надано суду повідомлення про вручення рекомендованого повідомлення з відміткою про доставку (вручення) позивачу повідомлення про проведення заходів державного фінансового контролю та опису такого відправлення.
Згідно листа ОСОБА_4 обласної державної адміністрації №45/0/89-18 від 26.11.2018 року, встановлено, що Державною аудиторською службою України направлявся лист №08-14/489 від 04.06.2018 року, яким повідомлено голову облдержадміністрації про початок державного фінансового аудиту виконання місцевих бюджетів на території Дніпропетровської області за період з 01.01.2016 року по завершальний місяць 2018 року з 19.06.2018 року, зокрема Департаменту освіти і науки облдержадміністрації.
Вказане повідомлення було направлено позивачу ОСОБА_4 обласною державною адміністрацією через систему електронного документообігу «ДОК ПРОФ 3.0» - 14.06.2018 року, в паперовому вигляді 15.06.2018 року.
Враховуючи вищевикладені обставини, судом встановлено, що позивачу не було вчасно надіслано повідомлення про проведення заходів державного контролю, що у свою чергу свідчить про порушення порядку проведення інпектування, таким чином, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо проведення з 19.06.2018 року по 01.08.2018 року ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації за період з 01.01.2016 по завершений місяць 2018 року є протиправними та незаконними.
Також, суд зазначає, що акт ревізії, отриманий в результаті проведення ревізії фінансово-господарської діяльності позивача, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Повідомлення та вимога прийняті за наслідками незаконної ревізії на підставі акту, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірними та підлягають скасуванню.
Суд звертає увагу, що ревізія є способом реалізації владних управлінських функцій відповідача, як суб'єкта владних повноважень, який зобов'язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.
Щодо вимоги позивача визнати протиправним та скасувати ОСОБА_2 ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації за період з 01.01.2016 по завершений місяць 2018 року від 31.07.2018 № 03- 22/32 у тому числі в частині висновків про: - порушення статті 90 Бюджетного Кодексу України, пункту 20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 (зі змінами) за рахунок коштів ОСОБА_4 обласного бюджету (за виключенням освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам) заплановані видатки на утримання навчальних закладів, фінансування яких відповідно до Бюджетного Кодексу України здійснюється коштами місцевих бюджетів інших рівнів, на загальну суму 116.009,5 тис.грн. Протягом 2016-2017 років та І півріччя 2018 року Департаментом освіти і науки ОСОБА_4 ОДА в порушення статті 90 Бюджетного Кодексу України профінансовані зазначені вище навчальні заклади на загальну суму 73.659,38 тис.грн. (сторінки 14-17 ОСОБА_2 ревізії); - порушення п. 20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 (зі змінами) Департаментом освіти і науки на 2018 рік затверджені видатки на обсяги коштів освітньої субвенції на загальну суму 1.491.377,00 грн. Дніпровському педагогічному коледжу Дніпровського національного університету імені ОСОБА_5. У І півріччі 2018 року Департаментом перераховані Коледжу кошти освітньої субвенції на загальну суму 706.337,00 грн. всупереч вимог Порядку та умов надання освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 6, що відповідно до абзацу третього статті 119 Бюджетного Кодексу України є нецільовим використанням бюджетних коштів та згідно з п. 24 ч. 1 ст. 116 Бюджетного Кодексу України, є порушенням бюджетного законодавства (сторінки 8-13, 27-48, 58-59 ОСОБА_2 ревізії).
Суд вважає за необхідне зазначити, що акт ревізії та викладені в ньому факти і висновки не є рішеннями суб'єкта владних повноважень, що породжують для позивача певні правові наслідки. Акт ревізії є виключно носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом під час проведення ревізії порушення вимог законодавства, обов'язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Контролюючий орган не позбавлений права викладати в акті ревізії висновки щодо зафіксованих обставин, у звязку з чим позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.
Аналогічна правова позиція неодноразово викладалася в постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №808/1795/13-а, від 11 квітня 2018 року по справі №816/1155/16 та від 14 серпня 2018 року по справі №825/1300/16.
Щодо висновків відповідача про порушення позивачем бюджетного законодавства в частині порушення статті 90 Бюджетного Кодексу України, пункту 20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 (зі змінами), оскільки за рахунок коштів ОСОБА_4 обласного бюджету (за виключенням освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам) заплановані видатки на утримання навчальних закладів, фінансування яких відповідно до Бюджетного Кодексу України здійснюється коштами місцевих бюджетів інших рівнів, на загальну суму 116.009,5 тис.грн., а також протягом 2016-2017 років та І півріччя 2018 року Департаментом освіти і науки ОСОБА_4 ОДА в порушення статті 90 Бюджетного Кодексу України профінансовані такі навчальні заклади на загальну суму 73.659,38 тис.грн. (сторінки 14-17 ОСОБА_2 ревізії).
Так, в ОСОБА_2 зазначено, що проведеною ревізією щодо контингенту учнів станом на 01.01.2016 року, 01.01.2017 року та 01.01.2018 року встановлено, що станом на 1 січня 2016 - 2018 років по 6-ти навчально-реабілітаційних центрах:- КЗО «Навчально-реабілітаційний центр № 6» ДОР»; - КЗО «Навчально-реабілітаційний центр «Шанс» ДОР»; - КЗО «Навчально-реабілітаційний центр № 12» ДОР»; - КЗО «Багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр «Сузіря» ДОР»; -КЗО «Марганецький багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр» ДОР»; - КЗО «Павлоградський навчально-реабілітаційний Центр» ДОР», серед контингенту учнів мешканці відповідних міст (м. Дніпро, м. Марганець, м. Павлоград), де розташовані заклади, складають понад 70 відсотків.
В спеціалізованих закладах освіти (далі - ліцеї-інтернати), розташованих в м. Дніпро: - КЗО «ОСОБА_4 обласний ліцей-інтернат фізико-математичного профілю»; - КЗО «ОСОБА_4 обласний медичний ліцей-інтернат «Дніпро», менше 70 відсотків учнів, які здобувають освіту у цих загальноосвітніх навчальних закладах, є жителями населених пунктів, розташованих на території Дніпропетровської області (крім м. Дніпро).
Відповідно до ст.24 та ст.53 Конституції України кожна дитина має право на обрану батьками форму і заклад навчання, що є нормами прямої дії, закріплено положення згідно з якими: не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками місця проживання, кожен має право на освіту і держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах.
Суд погоджується із твердженням позивача, що кожна дитина має право на зарахування до навчально-реабілітаційного центру незалежно від місця її проживання, тому під час зарахування дітей до закладів, розташованих у м. Дніпрі, відсоток жителів цього міста, які бажають отримати направлення для дитини до закладу, не може бути постійним, бо наявність тих чи інших порушень розвитку у дітей певної території не є постійною величиною, до того ж кількість вихованців із м. Дніпра в навчально-реабілітаційних центрах, розташованих у м. Дніпрі, не може бути постійною щорічно, у звязку з чим технічно не можна змінювати щорічно джерело фінансування закладу в залежності від відсотка місцевих жителів у ньому.
Також, позивач зазначив, що враховуючи, що більшість навчально-реабілітаційних центрів ОСОБА_4 обласної ради (у тому числі - розташовані в м. Дніпрі) є закладами унікальними, тобто такими, що єдині в області, які мають фахівців для роботи з дітьми з певними діагнозами, які мають потужний потенціал спеціальних педагогів, та які опанували унікальні методики і мають глибокі фахові знання, передача такого закладу до власності місцевої громади унеможливить отримання таких послуг дітьми, які проживають на території всієї області, що стане суттєвим порушенням прав цих дітей.
На думку суду, враховуючи наведені обставини, вищезазначені твердження, є обґрунтованими, оскільки наслідки відсутності планування відповідного фінансування вказаних навчальних закладів або його зупинення є недопустимими та такими, що призведуть до порушення прав та інтересів, як учнів так і працівників таких закладів.
Щодо вимоги позивача визнати протиправним та скасувати попередження від 20.08.2018 року №20-16-03-3-14/4392 про неналежне виконання бюджетного законодавства, в частині порушення Департаментом освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації п. 20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затверджених Постановою КМУ від 28.02.2002 р. №228 (зі змінами), п.п. 8, п. 3 Порядку та умов надання освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, затвердженим постановою КМУ від 14.01.2015р. №6, на 2018р. Департаментом заплановані та здійснені видатки коштами освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на оплату праці з нарахуванням викладачів закладів вищої освіти І-ІІ рівня акредитації, які викладають предмети згідно з Державним стандартом базової і повної загальної середньої освіти, затвердженим постановою КМУ від 23.11.2011 р. №1392, для здійснення відповідних видатків структурного підрозділу юридичної особи державної форми власності (Дніпровського педагогічного коледжу Дніпровського національного університету імені ОСОБА_5) на загальну суму відповідно 1.491,38 тис. грн. та 706,34 тис.грн., що згідно з абз.3 ст. 119 Бюджетного кодексу України є нецільовим використанням бюджетних коштів, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що рішенням ОСОБА_4 обласної ради від 30.01.2004 року № 311-13/XXIУ «Про прийняття цілісних майнових комплексів до спільної власності територіальних громад області» та відповідно до ОСОБА_2 приймання-передачі від 25.02.2004 року цілісний майновий комплекс педагогічного училища ОСОБА_4 Національного університету (після реорганізації учбового закладу Дніпровський педагогічний коледж Дніпровського Національного університету імені ОСОБА_5), що розташований за адресою: м. Дніпро, пр-т Олександра Поля, 83 (стара назва м. Дніпропетровськ, пр. Кірова), прийнято до спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області.
Відповідно до абзацу 3, ч.3 ст.10 Бюджетного кодексу України головні розпорядники бюджетних коштів визначають мережу розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів з урахуванням вимог щодо формування єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів і одержувачів бюджетних коштів та даних такого реєстру.
Таким чином, щороку Державний Національний університет імені ОСОБА_5, як головний розпорядник бюджетних коштів, зобовязаний визначати мережу розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів, що входять до його відання, та які будуть фінансуватися з державного бюджету України.
Протягом 2016-2018 років Державний Національний університет імені ОСОБА_5 при визначенні мережі розпорядників бюджетних коштів та отримувачів бюджетних коштів не включав у мережу свій структурний підрозділ - «Дніпровський педагогічний коледж Дніпровського національного університету імені ОСОБА_5», інші свої структурні підрозділи, такі як: Жовтоводський промисловий коледж ДНУ імені ОСОБА_5, ОСОБА_4 коледж економіки та бізнесу ДНУ імені ОСОБА_5, Машинобудівний коледж ДНУ імені ОСОБА_5, та ОСОБА_4 коледж ракетно-космічного машинобудування ДНУ імені ОСОБА_5 були включені до такої мережі, хоча «Дніпровський педагогічний коледж Дніпровського національного університету імені ОСОБА_5», будучи структурним підрозділом університету, у цей період та здійснював підготовку педагогічних кадрів для закладів дошкільної та загальної середньої освіти Дніпропетровської області.
Судом встановлено, що починаючи з 2012 року позивачем вчинялися дії з метою виведення Дніпровського педагогічного коледжу Дніпровського національного університету імені ОСОБА_5 зі структури державного закладу вищої освіти - Дніпровського національного університету імені ОСОБА_5.
Так, позивачем до голови обласної ради було направлено лист від 18.05.2012 року № 25-3763/0/2-12 стосовно розгляду на сесії обласної ради питання про виведення Дніпровського педагогічного коледжу Дніпровського національного університету імені ОСОБА_5 зі структури державного вищого навчального закладу.
Крім того, позивачем підготовлено та направлено до Міністра освіти і науки, молоді та спорту України лист від 18.05.2012 № 25-3816/0/2-12 за підписом голови ОСОБА_4 обласної державної адміністрації з розгляду питання щодо можливості виведення Дніпровського педагогічного коледжу Дніпровського національного університету імені ОСОБА_5 зі структури державного вищого навчального закладу.
З метою приведення діяльності Дніпровського педагогічного коледжу Дніпровського національного університету імені ОСОБА_5 у відповідність до чинного законодавства, рішенням ОСОБА_4 обласної ради від 29.07.2016 № 84-5/VII «Питання діяльності окремих обласних комунальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області» було утворено новий комунальний вищий навчальний заклад «ОСОБА_4 педагогічний коледж» ОСОБА_4 обласної ради» (після реорганізації закладу комунальний заклад вищої освіти «Дніпровський педагогічний коледж» ОСОБА_4 обласної ради») з органом управління майном в особі ОСОБА_4 обласної ради що є засновником такого закладу.
Також, згідно листа ОСОБА_4 обласної ради від 13.03.2017 № вих.-733/0/2-17 ОСОБА_4 обласною радою і Дніпровським національним університетом імені ОСОБА_5 було досягнуто домовленість, стосовно продовження навчання студентами Дніпровського педагогічного коледжу Дніпровського національного університету імені ОСОБА_5 за переведенням до Дніпровського педагогічного коледжу ОСОБА_4 обласної ради та щодо подальшого працевлаштування співробітників Дніпровського педагогічного коледжу Дніпровського національного університету імені ОСОБА_5 за їх бажанням, на відповідних посадах у Дніпровському педагогічному коледжі ОСОБА_4 обласної ради.
Дніпровським Національним університетом імені ОСОБА_5 також вчинялися дії з припинення діяльності Дніпровського педагогічного коледжу Дніпровського національного університету імені ОСОБА_5, як структурного підрозділу, у звязку з чим видатки Дніпровського національного університету імені ОСОБА_5 не було включено видатки на утримання коледжу відповідно до їх фінансово-бухгалтерської документації.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 397 «Про внесення зміни у додаток 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 29.05.1997 р. № 526» та наказу Міністерства освіти і науки України від 11.07.2017 № 1011 «Про припинення діяльності структурного підрозділу «ОСОБА_4 педагогічний коледж ОСОБА_4 Національного університету імені ОСОБА_5» ОСОБА_4 національним університетом імені ОСОБА_5 було видано наказ від 05.07.2017 № 189 «Про припинення діяльності ОСОБА_4 педагогічного коледжу ОСОБА_4 національного університету імені ОСОБА_5», отже, фінансування діяльності коледжу не могло відбуватися за рахунок коштів державного бюджету.
З огляду на вищевикладене, вбачається, що відбувався тривалий процес реорганізації ОСОБА_4 педагогічного коледжу ОСОБА_4 національного університету імені ОСОБА_5, а позивачем, в межах своєї компетенції та наданих повноважень відповідно до Положення про Департамент освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови ОСОБА_4 обласної державної адміністрації від 28.12.2012 року № Р-982/0/3-12 (зі змінами), вживалися необхідні заходи із забезпечення конституційних прав громадян на освіту, прав громадян на працю та приведення діяльності ОСОБА_4 педагогічного коледжу ОСОБА_4 національного університету імені ОСОБА_5 у відповідність до вимог чинного законодавства.
Аналогічні висновки зроблено Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у постанові від 27.09.2018р. по справі №201/9987/18 про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_9, працюючого директором Департаменту освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації, за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 та ч.5 ст.164-12 КУпАП.
Щодо вимоги визнати протиправною та скасувати Вимогу від 20.08.2018 року №20-16-03-3-14/4391 щодо усунення порушень законодавства, в частині порушення Департаментом освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації п. 4 розпорядження голови обласної ради від 02.06.2016р. №113-Р «Про затвердження заходів стосовно економного та раціонального використання бюджетних коштів та дотримання граничних сум витрат на придбання матеріальних цінностей, визначених Постановою КМУ від 04.04.2001р. №332», щодо придбання у 2017 року комунальним позашкільним навчальним закладом «ОСОБА_4 обласний центр науково-технічної творчості та інформаційних технологій учнівської молоді» легкового автомобіля типу «седан» ЗАЗ SENS D4XE550, вартістю 195,0 тис.грн., що на 135000,0 грн. перевищує граничний обсяг та призвело до зайвого витрачання бюджетних коштів на зазначену суму, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що головою ОСОБА_4 обласної ради було прийняте розпорядження від 02.06.2016 року №113-Р, з метою вжиття заходів для економного та раціонального використання бюджетних коштів виконавчим апаратом обласної ради, установами що фінансуються з обласного бюджету, та комунальними підприємствами, які отримують фінансову підтримку з обласного бюджету, згідно з додатком, у якому визначені відповідальні особи заступники голови обласної ради та керівники структурних підрозділів виконавчого апарату обласної ради.
Тобто, дія зазначеного розпорядження від 02.06.2016 року №113-Р не поширюється на позивача, оскільки його головним розпорядником бюджетних коштів є орган державної влади, а саме ОСОБА_4 обласна державна адміністрація, структурним підрозділом якого є позивач.
Також, саме рішенням ОСОБА_4 обласної ради від 14.07.2017 року №188-9/VII «Про внесення змін до рішення обласної ради від 02.12.2016 року №116-7/VII «Про обласний бюджет на 2017 рік» за КЕКВ 3110 «Придбання обладнання і предметів довгострокового користування» позивачу затверджено цільові видатки у сумі 200 000,00 грн. на придбання легкового автомобіля для реалізації статутних цілей, з метою оновлення матеріально-технічної бази закладу, ураховуючи стовідсоткове зношення наявного автомобіля.
Вищевказане, також підтверджується листом ОСОБА_4 обласної ради №3345/0/2-18 від 27.09.2018 року, відповідно до якого також вказано, що придбання легкового автомобіля проводилось відповідно до рішення органу управління майном, для забезпечення навчального процесу в області та з дотриманням чинного законодавства.
Таким чином, суд вважає, що відсутні порушення в частині використання бюджетних коштів з перевищенням граничних сум витрат на придбання матеріальних цінностей визначеного п.4 розпорядження від 02.06.2016 року №113-Р, оскільки його дія не поширюється на позивача.
Також, суд зазначає, що відповідачем у попередженні про неналежне виконання бюджетного законодавства від 20.08.2018 року №20-16-03-3-14/4392 та у вимозі щодо усунення порушень законодавства від 20.08.2018 року №20-16-03-3-14/4391 не конкретизовано вимоги або рекомендації щодо способу усунення виявлених під час ревізії порушень, разом з тим, такі індивідуальні акти відповідача містять вказівку про усунення виявлених порушень законодавства та необхідність надання відповідачу вичерпної інформації про вжиті заходи з усунення порушень і недоліків.
Натомість, головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень субєктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно- правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.
Суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.
Також рішенням Європейського Суду з прав людини від 25.11.1999р. у справі «Гешмен і Герруп проти Сполученого Королівства» суд вказав, що однією з вимог, яка випливає зі словосполучення «встановлений законом», є передбачуваність. Норму не можна вважати «законом», якщо вона не сформульована достатньо чітко, що дає особі можливість керуватися цією нормою у своїх діях.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ підлягає застосуванню судами як джерело права.
Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 08.05.2018 року по справі №826/3350/17 з аналізу наведених положень законодавства висновується, що «законна вимога» контролюючого органу про усунення виявлених порушень законодавства повинна бути здійснена у письмовій формі, сформована внаслідок реалізації контролюючим органом своєї компетенції (завдань і функцій відповідно до законодавства), містити чіткі, конкретні і зрозумілі, приписи на адресу підконтрольного суб'єкту (об'єкту контролю, його посадових осіб), які є обов'язковими до виконання останнім. При цьому «законність» письмової вимоги контролюючого органу безумовно передбачає її обґрунтованість, тобто наявність підстав для її скерування адресату.
Обґрунтованість, в силу статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є однією з обов'язкових ознак рішення (дії, бездіяльності) суб'єкта владних повноважень, що підлягає встановленню адміністративним судом.
Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 11.10.2018 по справах №813/4101/17, №825/1481/16, №821/1342/17 - з огляду на правову природу письмової вимоги контролюючого органу, вона породжує правові наслідки (зокрема обов'язки) для свого адресата, відтак наділена рисами правового акта індивідуальної дії (з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документу, в якому вона міститься) і як такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом. При цьому "законність" письмової вимоги контролюючого органу безумовно передбачає її обґрунтованість, тобто наявність підстав для її скерування адресату.
У даній справі зміст спірної вимоги, яка є індивідуально-правовим актом, а відтак породжує права і обов'язки для підконтрольної установи, якій вона адресована, полягає в тому, щоб "усунути виявлені порушення", встановлені контролюючим органом.
Водночас спірна вимога, як індивідуально-правовий акт, в силу закону обов'язкова до виконання підконтрольною установою, прийнята з порушенням вимог закону щодо її змісту, оскільки є неконкретизованою.
Зазначивши у вимозі про необхідність «усунути виявлені порушення згідно вимог чинного законодавства» відповідач не вказав, які саме дії, та на підставі яких положень закону повинен здійснити позивач для усунення негативних наслідків протиправного використання грошових коштів.
Спонукання позивача самостійно визначити на підставі невизначених законодавчих актів, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства. Зазначене в світлі обов'язкового характеру спірної вимоги в частині корегування роботи підконтрольної установи є порушенням вимог закону в частині змісту вимоги як акту індивідуальної дії.
Під час вирішення справ, предметом яких є правомірність вимог контролюючих органів, скерованих на адресу підконтрольних суб'єктів, судам належить, виходячи із правової природи письмової вимоги контролюючого органу, враховувати чи прийнята вона на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством. З метою встановлення того, чи контролюючим органом при прийнятті спірної вимоги владні управлінські функції реалізовані у передбачений законом спосіб, суду належить надати правову оцінку змісту вимоги як індивідуально-правового акта.
Правову позицію щодо необхідності врахування судами змісту вимог Держаудитслужби викладено в постановах Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 826/3350/17 та від 11 вересня 2018 року у справі № 825/1481/16.
Таким чином, оскаржувані попередження відповідача від 20.08.2018 року №20-16-03-3-14/4392 та вимога від 20.08.2018 року №20-16-03-3-14/4391 є необґрунтованими, такими що не містять чітких, конкретних і зрозумілих приписів на адресу позивача та не відповідають принципу правової визначеності як однієї із складових верховенства права, який вимагає, щоб правові норми були чіткими й точними, спрямованими на те, щоб забезпечити постійну прогнозованість ситуацій правовідносин, що виникають.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем Департаментом освіти і науки ОСОБА_4 обласної ради при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 7048,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №249 від 20.11.2018 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково, частина судових витрат пов'язана зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду підлягає стягненню в сумі 5286,00 грн.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Визнати дії Північно-східного офісу Держаудитслужби з проведення Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області з 19.06.2018 року по 01.08.2018 року ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації за період з 01.01.2016 року по завершений місяць 2018 року - незаконними.
Визнати протиправним та скасувати Попередження Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області Північно-східного офісу Держаудитслужби від 20.08.2018р. №20-16-03-3-14/4392 про неналежне виконання бюджетного законодавства у тому числі в частині порушення Департаментом освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації п. 20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затверджених Постановою КМУ від 28.02.2002 р. №228 (зі змінами), п.п. 8, п. 3 Порядку та умов надання освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, затвердженим постановою КМУ від 14.01.2015р. №6, на 2018р. Департаментом заплановані та здійснені видатки коштами освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на оплату праці з нарахуванням викладачів закладів вищої освіти І-ІІ рівня акредитації, які викладають предмети згідно з Державним стандартом базової і повної загальної середньої освіти, затвердженим постановою КМУ від 23.11.2011р. №1392, для здійснення відповідних видатків структурного підрозділу юридичної особи державної форми власності (Дніпровського педагогічного коледжу Дніпровського національного університету імені ОСОБА_5) на загальну суму відповідно 1.491,38 тис. грн. та 706,34 тис.грн., що згідно з абз.3 ст. 119 Бюджетного кодексу України є нецільовим використанням бюджетних коштів.
Визнати протиправною та скасувати Вимогу Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області Північно-східного офісу Держаудитслужби від 20.08.2018р. №20-16-03-3-14/4391 щодо усунення порушень законодавства у тому числі в частині порушення Департаментом освіти і науки ОСОБА_4 обласної державної адміністрації п. 4 розпорядження голови обласної ради від 02.06.2016р. №113-Р «Про затвердження заходів стосовно економного та раціонального використання бюджетних коштів та дотримання граничних сум витрат на придбання матеріальних цінностей, визначених Постановою КМУ від 04.04.2001р. №332», щодо придбання у 2017р. комунальним позашкільним навчальним закладом «ОСОБА_4 обласний центр науково-технічної творчості та інформаційних технологій учнівської молоді» легкового автомобіля типу «седан» ЗАЗ SENS D4XE550, вартістю 195,0 тис.грн., що на 135000,0 грн. перевищує граничний обсяг та призвело до зайвого витрачання бюджетних коштів на зазначену суму.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_4 окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 13.12.2018 року.

Суддя ОСОБА_10