Справа № 1240/2849/18
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

29 листопада 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 1240/2849/18

Луганський окружний адміністрпативний суд у складі:

Головуючого судді: Ірметової О.В.

за участю

секретаря судового засідання: Попової Н.І.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Татаринової О.В.

розглянувши у відкртому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, яким просив:

- визнати неправомірними дії ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області про відмову в внесені змін до наказу № 168 о/с від 30.05.2011 та зміни підстави звільнення з пункту «є» ст.64 (за порушення дисципліни) згідно Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України вислугою років на пункт «б» ст. 64 (через хворобу);

- зобов'язати ліквідаційну комісію Головного управління МВС України у Луганській області внести зміни до наказу № 168 о/с від 30.05.2011, де в підставах звільнення замінити пункт «є» ст.64 (за порушення дисципліни) на «б» ст. 64 (через хворобу).

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 31.05.2011 позивача було звільнено з ОВС згідно з наказом № 168 о/с за п.64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. При звільнені з ОВС позивача для проходження військово-лікарської комісії не направляв.

В липні 2011 року позивач був направлений Сєвєродонецьким МВ ГУМВС у Луганській області для проходження військово-лікарської комісії. 22.07.2011 року Військово-лікарською комісією УМВС України в Луганській області була винесено постанов згідно з якою у позивача було виявлено захворювання: «Двобічний коксартроз справа другої стадії, зліва першої стадії, стійкий больовий синдром, помірне порушення стато-кінетичної функції. Короткозорість високого ступеню в 11,0 ІЦД лівого ока. Складний короткозорий астигматизм 0,5 Д правого ока, 2,5 лівого ока. Гострота зору 01/0,08 з кор. 1,0/0,5. Гіпертонічна хвороба, друга стадія (ангіопатія сітківки обох очей), перший ступень. Серцева недостатність 0 стадії. Ризик 2. Наслідки перенесеного церебрального арахноїдиту з розсіяною органічною симптоматикою, незначно вираженою.», які пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Також , згідно даної постанови, на підставі статті: 70 «б», 30 «б», 39 «в», 21 «в», графи І наказу МВС України № 85 від 06.02.2001 позивача було визнано непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час. 31.07.2018 позивачем до Ліквідаційна комісія Сєвєродонецького МВ ТУ МВС України у Луганській області була направлено звернення про внесення змін у наказі № 168 о/с від 31.05.2011 року про звільнення з ОВС з пункту «є» ст.64 (за порушення дисципліни), згідно Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України вислугою років на пункт «б» ст.64 (через хворобу) вищевказаного Положення.

27.08.2018 року позивачем була отримана відповідь від Ліквідаційної комісії Сєвєродонецького МВ ГУМВС України у Луганській області, в якій позивачу було відмовлено у внесені змін до наказу про звільнення у зв'язку з відсутністю у законодавстві України нормативно-правового документу, яким би передбачалось внесення даних змін.

Позивач вважає таку відмову протиправною.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі після усунення позивачем недоліків позовної заяви та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.1-2).

23 жовтня 2018 року від Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії надійшов відзив на позов, яким позов не визнало та просило у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.37-40).

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що позивача 31 травня 2011 року відповідно до наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 31 травня 2011 року № 168 о/с звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, яким відповідно до частини першої статті 18 Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ "Про міліцію" регламентувався порядок та умови проходження служби в міліції, та звільнення з посади старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Сєвєродонецького міського відділу УМВС України у Луганській області. Своїм правом на оскарження наказу про звільнення у передбачений законом строк ОСОБА_1 не скористався, зазначений наказ скасовано не було.

Розділом VII Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України врегульовані питання щодо звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби.

Пункт 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України містить вичерпний перелік підстав звільнення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу зі служби в запас (з постановкою на військовий облік), а саме: а) за віком - при досягненні віку, встановленого для них пунктом 7 цього Положення. Крім того, за віком можуть бути звільнені особи середнього начальницького складу, які мають вислугу 20 і більше років (у пільговому обчисленні), і яким до досягнення встановленого віку перебування на службі залишилося 3 роки і менше, а за їх бажанням при досягненні цього віку - незалежно від наявності вислуги років; б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії; в) через обмежений стан здоров'я - у разі визнання їх придатними до військової служби поза строєм у мирний час (у військовий час обмежено придатними 1-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії при неможливості використання їх на службі у зв'язку з відсутністю відповідних вакантних посад; г) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі; д) через службову невідповідність; є) за порушення дисципліни; ж) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків; з) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації; и) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України; і) у зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку.

Зі змісту пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України слідує висновок, що рішення військово-лікарської комісії має передувати звільненню особи середнього, старшого і вищого начальницького складу з органів внутрішніх справ, якщо особа звільняється за п "б" статті 64 (через хворобу).

Відповідач зазначає, що позивачем не заперечується той факт, що на момент його звільнення з органів внутрішніх справ він був придатний до військової служби у мирний та воєнний час; направлення на проходження медичного обстеження (ВЛК) позивачу видане у липні 2011 року; ВЛК ухвалила рішення щодо непридатності до військової служби в мирний час, обмеженої придатності у військовий час 22 липня 2011 року, тобто станом на 22 липня 2011 року, коли позивач був звільнений з органів внутрішніх справ на підставі пункту "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. На підставі викладеного відповідач вважає, що свідоцтво про хворобу, видане військово-лікарською комісією в Луганській області 22 липня 2011 року, має пряму дію в часі, тобто позивач лише з 22 липня 2011 року став непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

Згідно з пунктом 1.63 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 лютого 2001 року № 85, ВЛК свої постанови виносять на час фактичного огляду даної особи. Щодо колишніх осіб рядового й начальницького складу ОВС, військовослужбовців, які не проходили медичного огляду у ВЛК при звільненні зі служби, постанови виносяться на час фактичного звільнення з ОВС на підставі медичних документів.

Після звільнення позивача 31 травня 2011 року з органів внутрішніх справ між сторонами були припинені трудові та службові відносини, у зв'язку з чим відповідач втратив повноваження на зміну наказу про звільнення позивача. Також у даному випадку були відсутні і підстави для зміни наказу.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Також 23 жовтня 2018 року представником відповідача до суду подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з порушенням строку звернення до суду з даним позовом (а.с.35-36).

Користуючись правом на подання заяв по суті справи, позивачем подана відповідь № 1 на відзив (а.с.47-48), в якій позивач зазначив, що на момент звільнення позивача не існувало жодного документу, який би встановлював факт придатності або непридатності до військової служби. Позивач до 30 травня 2011 року перебував у відпустці, але замість того, щоб по виходу з відпустки 30.05.2011 отримати направлення та пройти ВЛК до свого звільнення з ОВС. Позивач вважає, що був позбавлений права пройти ВЛК до моменту звільнення.

08 листопада 2018 року відповідач надав до Луганського окружного адміністративного суду заперечення(а.с.52-55)/

Ухвалою від 19 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про залишення позову без розгляду (а.с. 66).

Цією ж датою ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні (а.с.60-61).

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та запереченнях.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 31 травня 2011 року звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України за пунктом 64 "є" (порушення дисципліни) згідно Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, про що свідчать витяги з наказів Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 31 травня 2011 року № 168 о/с (а.с. 9).

На підставі протоколу ВЛК УМВС України в Луганській області № 34 від 11.07.2011, військово-лікарською комісією УМВС України в Луганській області винесено постанову, якою визначено, що на момент звільнення з органів внутрішніх справ (31.05.2011) громадянина ОСОБА_1, 1970 р.н., захворювання «Двобічний коксартроз справа другої стадії, зліва першої стадії, стійкий больовий синдром, помірне порушення стато-кінетичної функції. Короткозорість середнього ступеня 4,0 Д правого ока. Складний короткозорий астигматизм 0,5 Д правого ока, 2,5 Д лівого ока. Гострота зору 01/0,08 з кор. 1,0/0,5. Гіпертонічна хвороба, друга стадія (ангіопатія сітківки обох очей), перший ступень. Серцева недостатність 0 стадії. Ризик 2. Наслідки перенесеного церебрального арахноїдиту з розсіяною органічною симптоматикою, незначно вираженою». Так, пов'язані з проходженням служби в ОВС (а.с.10).

31 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії з заявою про внесення змін до наказу від 31 травня 2011 року № 168 о/с про його звільнення з органів внутрішніх справ з пункту 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України на пункт 64 "б" (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (а.с. 11).

Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії листом від 20 серпня 2018 року № 6/2-347 ЛК повідомило ОСОБА_1, що законодавство України не містить нормативно-правового документу, яким би передбачався порядок внесення змін до наказу про звільнення у частині зміни підстав звільнення, у зв'язку з чим у ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області відсутні правові підстави для внесення змін до наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 31 травня 2011 року № 168 о/с про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ в частині зміни підстав звільнення (а.с. 12).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

У відповідності з Конституцією України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження служби працівниками органів внутрішніх справ України регулюється Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114).

Розділом VII Положення № 114 врегульовані питання щодо звільнення зі служби.

Згідно з пунктом 62 Положення № 114 звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться:

а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов'язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов'язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Відповідно до пункту 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік):

а) за віком - при досягненні віку, встановленого для них пунктом 7 цього Положення. Крім того, за віком можуть бути звільнені особи середнього начальницького складу, які мають вислугу 20 і більше років (у пільговому обчисленні), і яким до досягнення встановленого віку перебування на службі залишилося 3 роки і менше, а за їх бажанням при досягненні цього віку - незалежно від наявності вислуги років;

б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії;

в) через обмежений стан здоров'я - у разі визнання їх придатними до військової служби поза строєм у мирний час (у військовий час обмежено придатними 1-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії при неможливості використання їх на службі у зв'язку з відсутністю відповідних вакантних посад;

г) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі;

д) через службову невідповідність;

є) за порушення дисципліни;

ж) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків;

з) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації;

и) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України;

і) у зв'язку з не проходженням випробування в період іспитового строку;

ї) у зв'язку з прямим підпорядкуванням близькій особі;

й) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, яким накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати посади або займатися діяльністю, що пов'язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чи кримінального правопорушення.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут ОВС), закріплено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень:

1) усне зауваження;

2) зауваження;

3) догана;

4) сувора догана;

5) попередження про неповну посадову відповідність;

6) звільнення з посади;

7) пониження в спеціальному званні на один ступінь;

8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до статті 20 Дисциплінарного статуту ОВС особа рядового або начальницького складу має право усно чи письмово послідовно звернутися зі скаргою щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України або до суду.

Згідно з статтею 21 Дисциплінарного статуту ОВС дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено. Пропущений строк для подання скарги може бути поновлено старшим прямим начальником, який має право накладати дисциплінарні стягнення. Старший прямий начальник у разі надходження заяви про поновлення пропущеного строку подання скарги повинен всебічно та об'єктивно розглянути її і прийняти відповідне рішення не пізніше 10 днів після надходження заяви. Про результати розгляду заяви про поновлення пропущеного строку повідомляються особа рядового або начальницького складу, яка її подала, та начальник, який наклав на неї дисциплінарне стягнення.

З системного аналізу вищенаведеного слідує, що нормами Положення № 114 та Дисциплінарного статуту ОВС не передбачено ані підстав, ані повноважень начальників, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання, на внесення змін до наказів про звільнення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни з метою зазначення інших підстав звільнення, у тому числі і через наявність на момент звільнення захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, встановленого військово-лікарською комісією після звільнення.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані і у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 133, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07 грудня 2018 року.

Суддя О.В. Ірметова