Справа № 815/1970/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

О К Р Е М А Д У М К А
06 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/1970/18
Категорія: 5.5 Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.
Судді П'ятого апеляційного адміністративного суду Коваля М.П. щодо постанови П'ятого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року у справі №815/1970/18.
До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю «Арцизька управляюча компанія» з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Арцизької міської ради, відповідальної особи за зберігання протоколів зборів співвласників багатоквартирних будинків та розміщення їх результативних частин на офіційному веб-сайті Арцизької міської ради Одеської області спеціаліста-юристконсульта Арцизької міської ради Михайлова Олександра Анатолійовича, в якому просило:
визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Арцизької міської ради Одеської області та уповноваженої особи за зберігання протоколів зборів співвласників багатоквартирних будинків та розміщення їх результативних частин на офіційному веб-сайті Арцизької міської ради Одеської області спеціаліста-юрисконсульта Арцизької міської ради Михайлова Олександра Анатолійовича щодо неприйняття на зберігання протоколів зборів співвласників багатоквартирних будинків № 6 та № 6 А, розташованих по вулиці Преображенська у місті Арцизі Одеської області, які відбулись 30 вересня 2017 року, та нерозміщення на офіційному веб-сайті Арцизької міської ради Одеської області результативної частини зазначених протоколів;
зобов'язати виконавчий комітет Арцизької міської ради Одеської області та уповноважену особу за зберігання протоколів зборів співвласників багатоквартирних будинків та розміщення їх результативних частин на офіційному веб-сайті Арцизької міської ради Одеської області спеціаліста-юрисконсульта Арцизької міської ради Михайлова Олександра Анатолійовича прийняти на зберігання протоколи зборів співвласників багатоквартирних будинків № 6 та № 6 А, розташованих по вулиці Преображенська у місті Арцизі Одеської області, які відбулись 30 вересня 2017 року, надані управителем будинків ТОВ Арцизька управляюча компанія до виконавчого комітету Арцизької міської ради, шляхом внесення даних до журналу обліку протоколів за формою згідно з додатком 2 та надсиланням протягом п'яти робочих днів з дня надходження документів повідомлення заявнику про факт взяття протоколу на зберігання згідно з додатком 3 до Постанови Кабінету Міністрів України № 109 від 24.02.2016 р. Про затвердження Порядку зберігання протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та розміщення інформації про рішення, прийняті такими зборами;
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року заявлений позов задоволено в повному обсязі. Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Арцизька міська рада звернулась до суду з апеляційною скаргою.

Постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року апеляційну скаргу Арцизької міської ради Одеської області задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року скасовано, провадження у справі закрито.

Частково задовольняючи апеляційну скаргу Арцизької міської ради Одеської області та закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що укладення договорів про надання послуг з управління багатоквартирних будинків з ТОВ «Арцизька управляюча компанія» за умов наявності діючих цивільно-правових договорів про обслуговування цих будинків іншою юридичною особою - КП "Житловік", яка до того ж не є стороною по справі, унеможливлює розгляд зазначеної справи в порядку адміністративного судочинства. Одночасно колегією суддів зазначено, що звертаючись з адміністративним позовом, ТОВ "Арцизька управляюча компанія" фактично не має на меті підтвердити своє переважне право на надання послуг з управління багатоквартирних будинків. Питання правомірності укладення цивільно-правових угод, на підставі яких обслуговуються зазначені багатоквартирні будинки, є визначальним, а публічно-правові відносини між співвласниками будинків і виконкомом Арцизької міської ради є похідними. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що переданий позивачем на вирішення суду спір випливає з цивільних, а саме: договірних правовідносин і, відтак, має приватно - правовий характер, а тому цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Частиною 3 статті 34 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються особи, які беруть участь у справі, без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.

Керуючись вказаними положеннями КАС України вважаю за необхідне зазначити наступне.

Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Акти, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до ст. 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб'єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 надав конституційне тлумачення положень ч. 2 ст. 55 Конституції України, а саме, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Конституційний Суд України зазначив, що КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій, і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Також Конституційний Суд України у рішенні від 25 листопада 1997 року № 6-зп сформулював правову позицію, за якою удосконалення законодавства в контексті ст. 55 Конституції України, має бути поступовою тенденцією, спрямованою на розширення судового захисту прав і свобод людини, зокрема судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень (п. 2 мотивувальної частини). Така правова позиція кореспондується з положеннями ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо ефективного засобу юридичного захисту від порушень, вчинених особами, які здійснюють свої офіційні повноваження.

Право на судовий захист встановлено ст.5 КАС України , зокрема, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Право на звернення до суду, як складова права на судовий захист, гарантується ст. 55 Конституції України та пов'язується з переконанням самої особи про наявність порушень її прав, свобод або інтересів і бажанням звернутися до суду.

У рішенні від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Великої Британії» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) закріпив правило, що п. 1 ст. 6 Конвенції стосується невід'ємного права особи на доступ до суду. Прямим порушенням права на доступ до суду є необхідність отримання спеціальних дозволів на звернення до суду.

Таким чином, у практиці Європейського суду з прав людини право на звернення до суду також пов'язується лише з волевиявленням особи. За змістом ч. 5 ст. 6 КАС України особа може відмовитися від реалізації права на звернення до суду, однак не від самого права як такого.

Так, відповідно до положень ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно норм ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Разом з тим, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Крім того, статтею 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи суд повинен виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

При цьому, предметом спору у даній справі не виступає переважне право ТОВ "Арцизька управляюча компанія" на надання послуг з управління багатоквартирних будинків. Позивач, в якості підстави звернення до адміністративного суду, не вказує жодних обставин, яка могла б свідчити про те, що спір, який є предметом розгляду у справі, є спором про право. Питання правомірності укладення цивільно-правових угод, на підставі яких обслуговуються зазначені багатоквартирні будинки, предметом судового розгляду не було.

Разом з тим, позивач оскаржує бездіяльність виконавчого комітету Арцизької міської ради Одеської області та уповноваженої особи за зберігання протоколів зборів співвласників багатоквартирних будинків та розміщення їх результативних частин на офіційному веб-сайті Арцизької міської ради Одеської області спеціаліста-юрисконсульта Арцизької міської ради Михайлова Олександра Анатолійовича щодо неприйняття на зберігання протоколів зборів співвласників багатоквартирних будинків № 6 та № 6 А, розташованих по вулиці Преображенська у місті Арцизі Одеської області, які відбулись 30 вересня 2017 року, та нерозміщення на офіційному веб-сайті Арцизької міської ради Одеської області результативної частини зазначених протоколів.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що порядком зберігання протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та розміщення інформації про рішення передбачений обов'язок відповідачів лише перевірити відповідність документів затвердженій формі, а також наявність у документі рішень, щодо яких і надаються ці документи на зберігання, а не фактичну ревізію підсумків голосування співвласників. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, при неприйнятті на зберігання протоколів зборів співвласників багатоквартирних будинків № 6 та № 6А, розташованих по вулиці Преображенська у місті Арцизі Одеської області, які відбулись 30 вересня 2017 року, та нерозміщення на офіційному веб-сайті Арцизької міської ради Одеської області результативної частини зазначених протоколів, Арцизька міська рада жодним чином у якості підстав для відмови не зазначала наявність діючих цивільно-правових договорів на обслуговування житлових будинків, а лише посилалось на невідповідність зазначених протоколів формі, встановленій Порядком зберігання протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та розміщення інформації про рішення, прийняті такими зборами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 р. № 10

Відтак, вважаю, що у даній справі спір про право відсутній, спір має публічно-правовий характер, а дослідженню підлягають виключно дотримання публічно-владних управлінських функцій відповідачем, який у межах спірних правовідносин діє як суб'єкт владних повноважень.

При цьому, як вбачається з постанови Верховного Суду від 25 липня 2018 року (справа №296/7776/16-а), яка прийнята у подібних правовідносинах, справи вказаної категорії розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, відповідно до положень статті 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ. Разом з тим, у резолютивній частині постанови П'ятого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року у справі №815/1970/18 позивачу юрисдикційну належність зазначеної справи роз'яснено не було.

З урахуванням викладеного, виходячи з предмету спірних правовідносин, характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, вважаю помилковим висновок суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження у справі.

Суддя М.П. Коваль