Справа № 826/6921/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6921/18 Суддя (судді) першої інстанції: Катющенко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Епель О.В.,

Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 жовтня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії та рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26.04.2018 № 23166/16 щодо відмови йому у перерахунку пенсії за вислугою років на підставі висновку експертного економічного дослідження № DS/02/1804-01 від 19.04.2018;

- зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.10.2017 перерахунок та виплату йому щомісячної пенсії за вислугу років без обмежень її максимального розміру відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції на час призначення пенсії) у розмірі 90 відсотків від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у висновку експертного економічного дослідження № DS/02/1804-01 від 19.04.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у квітні 2018 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії, розмір якої визначено у висновку експертного економічного дослідження № DS/02/1804-01 від 19.04.2018, проте, відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії позивача. Позивач вважає дії та рішення відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційні соціальні права на пенсійне забезпечення. Вважає, що посилання відповідача на те, що з 1 січня 2015 року норми пенсійного забезпечення працівників прокуратури щодо перерахунку раніше призначених пенсій, що призначались на підставі діючого на той час Закону України "Про прокуратуру", втратили чинність, а тому позивач не має права на перерахунок пенсії, суперечить вимогам чинного законодавства. Позивач зазначає, що таке право було надано йому з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а відтак не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило статті 22 Конституції України, яка є нормою прямої дії та визначає, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Звертає увагу, що внесені до Закону України "Про прокуратуру" зміни стосуються виключно тих працівників органів прокуратури, які набули право на пенсійне забезпечення з часу вступу його в силу. Таким чином, позивач вважає, що призначена йому пенсія у розмірі 90 % від розміру заробітної плати повинна бути перерахована з урахуванням збільшеного розміру заробітної плати, визначеної у висновку експертного економічного дослідження № DS/02/1804-01 від 19.04.2018.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 жовтня 2018 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.311 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що у 2010 році ОСОБА_3 призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 29.11.2016 у справі № 756/14562/16-а за позовом ОСОБА_3 визнано протиправними дії та рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №32309/06 від 08.11.2016 щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугою років на підставі довідки Генеральної прокуратури України №18-1516зп від 26.10.2016; зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, здійснити з 01.01.2016 перерахунок та виплату ОСОБА_3 щомісячної пенсії за вислугу років без обмежень її максимального розміру відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції на час призначення пенсії) у розмірі 90% від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України №18-1516зп від 26.10.2016 (а.с. 24-29).

У квітні 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок його пенсії, до якої надав висновок експертного економічного дослідження від 19.04.2018 № DS/02/1804-01, відповідно до якого, станом на 01.10.2017 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" заробітна плата ОСОБА_3, який працював у Генеральній прокуратурі України на посаді старшого прокурора відділу складається з: основного окладу у розмірі 7140,00 грн; надбавки за класний чин у розмірі 2400,00 грн; надбавки за вислугу років у розмірі 3570,00 грн; щомісячної премії, на яку нараховуються страхові внески, у розмірі 15981,30 грн; доплат, передбачених чинним законодавством України: надбавки за виконання особливо важливого завдання в розмірі 12454,50 грн; надбавки за доступ до державної таємниці в розмірі 1071,00 грн; матеріальної допомоги на оздоровлення (1/12) у розмірі 1776,00 грн; матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб (1-12) у розмірі 1776,00 грн. Всього 46168,80 грн.

Листом від 26.02.2018 № 28-256вих18 Генеральна прокуратура України повідомила позивача про відсутність затвердженого Урядом порядку та умов перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. Разом з тим, повідомлено про структуру заробітної плати за наявною посадою в Генеральній прокуратурі України прокурора відділу.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок його пенсії.

Листом від 26.04.2018 № 23166/16 Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача, що на час звернення останнього частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які визначали право на перерахунок пенсій працівникам прокуратури, втратили чинність, у зв'язку з чим законодавчо визначені підстави такого перерахунку відсутні.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач при прийнятті рішення про відмову у перерахунку пенсії позивача на підставі висновку експертного економічного дослідження № DS/02/1804-01 від 19.04.2018 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог у цій частині, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Так, умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом України від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1789-ХІІ). Зокрема, статтею 50-1 цього Закону, за якою позивачу призначено пенсію, визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина тринадцята цієї статті).

Частина вісімнадцята статті 50-1 цього Закону у редакції, чинній до 01 січня 2015 року, передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01 січня 2015 року законодавець делегував Уряду.

Урядом відповідний нормативно-правовий акт не прийнято і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VІІ), згідно з Прикінцевими положеннями якого визнано такими, що втратив чинність Закону № 1789-ХІІ, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 462, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 512, статті 53 щодо класних чинів.

Отже, на час прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - постанова № 1013), з прийняттям якої позивач пов'язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на час його звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

За частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постанова № 1013, якою підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01 грудня 2015 року не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

Положення Закону № 76-VIII, якими частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-XII та частину двадцяту статті 86 Закону № 1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними Конституційним Судом України. Понад те, у рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 цей Суд вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У Рішенні від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи наведені положення, з 01 грудня 2015 року - початку застосування постанови № 1013 та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року (справа № 711/6019/16-а), двох від 2 березня 2018 року (справа № 264/1617/17, № 761/21804/17).

При цьому, колегія суддів наголошує, що чинним законодавством не передбачено перерахунок пенсії прокурорських працівників на підставі висновків експертного економічного дослідження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263 , п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді О.В.Епель

А.Г.Степанюк