Справа № 0440/6480/18
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2018 року Справа № 0440/6480/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суду у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач) , в якій просить (з урахуванням уточненої позовної заяви):
- визнати протиправною відмову відповідача щодо призначення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати працюючого голови Довгинцівської районної в місті Кривому Розі ради;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати працюючого голови Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач, працював на державній службі та в органах місцевого самоврядування на виборних посадах, має трудовий стаж більше 20 років на вказаних роботах. Після досягнення пенсійного віку позивач має право на отримання пенсії у розмірі 90 відсотків від сум заробітної плати працюючого голови Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради. Тому, позивач вважає, що відмова відповідача у реалізації права на пенсію у розмірі 90 відсотків сум заробітної плати є безпідставною.
Ухвалою суду від 16.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надано до суду відзив, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що позивач не звертався до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, як то передбачено пунктом 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1). А позивач звернувся з питанням щодо порядку призначення пенсії відповідно до частини 10 статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", переліку необхідних документів для призначення пенсії та з проханням здійснити попередній розрахунок такої пенсії. Відповідач зазначив, що лист Криворізького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 16.08.2017 року №Н-182, який є відповіддю на звернення позивача в порядку, передбаченому Законом України "Про звернення громадян". Таким чином, відповідь від 16.08.2018 року не є рішенням в розумінні пункту 4.3 Порядку №22-1.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, та з 2014 року йому достроково призначено пенсію за віком відповідно до статті 49 Закону України "Про зайнятість населення".
07.08.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій зазначив, що незабаром позивач набуває право на призначення пенсії відповідно до частини 10 статті 21 розділу 5 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та просив повідомити про порядок призначення пенсії із зазначенням часу звернення до ПФУ, переліку необхідних документів і довідок для її призначення. Також позивач просив надіслати зразок відповідної заяви та здійснити попередній розрахунок пенсії.
Листом №Н-182 від 16.08.2017 року Криворізьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (правонаступником якої є ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) надало відповідь "Щодо права на пенсію", у якій зазначено, що згідно із Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" право на пенсію за віком мали чоловіки 1955 року народження і старші при досягненні 62 років. Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213 було передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначається, зокрема відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування". Оскільки Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213 не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися, зокрема, відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування". Таким чином, на сьогодні, підстави для призначення пенсії за Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" відсутні.
Позивач, не погодившись з відповіддю відповідача, звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного.
Частиною 10 статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (в редакції, що діяла до 01.01.2017 року) встановлено, що посадовим особам місцевого самоврядування, які працювали на виборних посадах в органах місцевого самоврядування 8 років і більше, або протягом повних двох і більше скликань, починаючи зі скликання 1990 року, за винятком припинення повноважень з причин, визначених статтею 78, пунктами 2, 3, 4 частини першої, частиною другою статті 79 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ( 280/97-ВР ), пунктами 1, 2, 6 частини першої і пунктом 1 частини другої статті 5 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" ( 93-15 ), за наявності страхового стажу необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), призначається пенсія відповідно до цього Закону незалежно від того, де вони працювали перед призначенням пенсії. У цих випадках пенсія обчислюється у порядку, передбаченому для державних службовців, із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, за останньою займаною виборною посадою на день призначення пенсії.
03.10.2017 року Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни до деяких норм чинного законодавства, зокрема, частину 7 статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" викладено у новій редакції: "Пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
Частину 10 статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" виключено.
Таким чином, з жовтня 2017 року призначення пенсії посадовим особам місцевого самоврядування здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
Отже, відповідь відповідача про те, що підстав для призначення пенсії позивачу відповідно до частини 10 статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" є правомірною.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Суд звертає увагу, що спірна ситуація стосується правовідносин, які не пов'язані з питанням відмови у призначенні пенсії.
Так, судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача не з заявою про призначення пенсії, а з заявою, у якій просив роз'яснити порядок призначення пенсії відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", які документи необхідні для призначення такої пенсії та просив здійснити розрахунок стажу.
Отже, надана відповідачем відповідь "Щодо права на пенсію", яка оформлена листом №Н-182 від 16.08.2017 року, не є рішенням, яке прийняте за результатами розгляду заяви про призначення пенсії, а є відповіддю в порядку Закону України "Про звернення громадян".
Водночас, суд зазначає, що відповідно до абзацу 1 пункту 1.5 Порядку №22-1, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім'ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.
Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. (абзац 5 пункту 1.7 Порядку №22-1).
Отже, з аналізу вищевикладеного вбачається, що для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та в інших випадках, особа має звернутись до органу Пенсійного фонду з відповідною заявою та з усіма необхідними документами.
На підставі пункту 4.1. Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Відповідно до пункту 4.3. Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
З огляду на зазначене, відповідач не порушував права позивача на пенсійне забезпечення, оскільки позивач не звертався із заявою відповідного зразка про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший пенсії, а як наслідок відповідачем не прийнято рішення щодо призначення пенсії.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач при наданні відповіді на звернення позивача щодо порядку призначення пенсії, діяв у спосіб та у межах, передбачених чинним законодавством України.
Таким чином, заявлені позивачем позовні вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.
Враховуючи відмову у задоволенні позову, відшкодування судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар