Справа № 0440/6337/18
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 грудня 2018 року Справа 0440/6337/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Криворізької місцевої прокуратури № 2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2018 року засобами поштового зв'язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Криворізької місцевої прокуратури № 2, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Держави Україна в особі Криворізької місцевої прокуратури № 2, яка виявилась у не вжитті заходів до усунення причин, що породжують подання заяви (запиту) від 19.02.2018 року, з додержанням принципів, правових та організаційних засад державної служби ч. 1, 2, 8 ст. 11 Закону України «Про державну службу»;

- зобов'язати Державу Україна в особі Криворізької місцевої прокуратури № 2 протягом 15-ти днів прийняти постанову, рішення, яке приведе до вжиття заходів до усунення причин подання заяви (запиту) від 19.02.18 р. до установи, відповідно до ст. 7, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян»;

- захистити права позивача бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 19.02.2018 року та права викривати недоліки в роботі Держави Україна в особі Криворізької місцевої прокуратури № 2 для впливу на поліпшення роботи установи, для відстоювання своїх прав і законних інтересів шляхом їх визнання окремим пунктом рішення;

- допустити негайне виконання рішення суду, але не більше ніж за один місяць.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя Павловський Д.П.) від 27 серпня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Криворізької місцевої прокуратури № 2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя Юхно І.В.) від 22 жовтня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачу усунути наступні недоліки шляхом надання до суду: копії паспорта громадянина України позивача як документу, що підтверджує наявність у ОСОБА_1 процесуальної дієздатності; уточненого адміністративного позову, який містить ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача; відомі офіційні електронні адреси або адреси електронної пошти позивача, з уточненим суб'єктним складом правовідносин та його копії для направлення відповідачу у справі, а в разі визначення декількох відповідачів - відповідно до їх кількості; доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

На підставі розпорядження від 03.12.2018 року №3039д згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2018 року адміністративну справу №0440/6337/18 перерозподілено судді Тулянцевій І.В.

Частиною дев'ятою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у визначених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність прийняття до свого провадження позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Криворізької місцевої прокуратури № 2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що провадження у справі за вищевказаним позовом не відкрито. Відомості про отримання позивачем копії ухвали про залишення адміністративного позову без руху від 27 серпня 2018 року та від 22 жовтня 2018 року та/або усунення позивачем недоліків позовної заяви у переданих до розгляду матеріалах відсутні.

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з позовом ОСОБА_1 подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору з посиланням на тяжкий матеріальний стан.

На підтвердження вказаної обставини позивач надав довідку Тернівського управління праці та соціального захисту населення від 02.04.2018 року №2829 про суму отриманої ним компенсації по догляду за інвалідом І групи за період квітень 2017 року - березень 2018 року у розмірі 333,63 грн.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частинами 1, 2 статті 8 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) закріплено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, у випадку, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, у розумінні приписів статті 8 Закону № 3674-VI відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Статтею 5 Закону № 3674-VI визначено вичерпний перелік суб'єктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій та повинен сплачувати судовий збір за подачу позовної заяви до суду.

При цьому, надана позивачем довідка не може бути доказом на підтвердження майнового стану особи. Інших доказів на підтвердження свого майнового стану (довідки органу доходів і зборів тощо) позивач не надав.

Посилання позивача, як на підставі звільнення від сплати судового збору на частину 1 статті 11 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, статті 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» суд вважає безпідставними, оскільки вказані положення не регулюють механізм та порядок звільненні від сплати судового збору.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору.

Частиною 1 та пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою розмір ставки судового збору складає - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону № 3674-VI у разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-VIII передбачено, що з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць у розмірі 1762,00 гривень.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру, отже сума несплаченого судового збору складає - 2114,40 грн.

За наведених обставин позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2114,40 грн. за наступними реквізитами:

отримувач коштів: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101;

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37989253;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача (МФО): 899998;

рахунок отримувача: 4014;

код класифікації доходів бюджету: 22030101;

призначення платежу: *;101; НОМЕР_1; Судовий збір, за позовом ОСОБА_1, Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

За приписами пункту 2 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

В порушення вищенаведеної норми позивачем в позовній заяві не було зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача; офіційні електронні адреси або адреси електронної пошти позивача та відповідача, а також не вказано, що такі відсутні або невідомі позивачу.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає про необхідність надання позивачем до суду уточненого адміністративного позову, який містить ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача; відомі офіційні електронні адреси або адреси електронної пошти позивача та відповідача з його копією для направлення відповідачу у справі.

Поряд із цим, частиною першою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено,що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Позивач у своєму позові відповідачем визначає «Державу Україна в особі Криворізької місцевої прокуратури №2», що суперечить вимогам Кодексу адміністративного судочинства України та унеможливлює встановлення судом до якого саме суб'єкта владних повноважень позивач заявляє позовні вимоги чи взагалі заявляє вимоги до кількох відповідачів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно надати до суду уточнений адміністративний позов з уточненим суб'єктним складом правовідносин та його копії для направлення відповідачу у справі, а в разі визначення декількох відповідачів - відповідно до їх кількості.

Крім того, пунктом 5 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною четвертою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Із матеріалів адміністративного позову вбачається, що в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 19.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою (запитом) до Криворізької місцевої прокуратури №2. Як додаток до позовної заяви позивачем було надано копію вищезазначеного запиту. При цьому до матеріалів адміністративного позову не було надано доказів направлення або вручення вказаної заяви (запиту) від 19.02.2018 року Криворізькій місцевій прокуратурі № 2.

До того ж, позивач не надає до суду копію його заяви (запит) від 06.12.2017 року з доказами направлення та/або вручення останньої адресату, що унеможливлює встановлення судом предмету спору.

Таким чином, в порушення вищевказаних норм, до суду не надано докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно з частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За викладених обставин, суддя приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- доказів сплати судового збору;

- уточненого адміністративного позову, який містить ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача; відомі офіційні електронні адреси або адреси електронної пошти позивача, з уточненим суб'єктним складом правовідносин та його копії для направлення відповідачу у справі, а в разі визначення декількох відповідачів - відповідно до їх кількості;

- доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Керуючись статтями 31, 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Прийняти до свого провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Криворізької місцевої прокуратури № 2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Криворізької місцевої прокуратури № 2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дня отримання ухвали суду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз'яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Тулянцева