Справа № 806/1708/18
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/1708/18

Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк Л.А.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

10 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, за участю третіх осіб без самостійних вимог: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Головне управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, за участю третіх осіб без самостійних вимог: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Головне управління Національної поліції в Житомирській області, про визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги та зобов'язання відповідача розглянути матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням 2-ої групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 з прийняттям відповідного рішення та з урахуванням викладених обставин у попередніх справах.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року у справі №286/1560/17 визначено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до порядку №850, тому вказана обставина не повинна встановлюватись повторно.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про те, що інвалідність ІІ групи позивачу встановлено після звільнення останнього з органів Національної поліції в період дії Закону України "Про Національну поліцію", тому позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому статтею 99 Закону України "Про Національну поліцію".

Відзиви на апеляційну скаргу від третіх осіб на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про хворобу ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" №139/107 від 10.06.2016 у позивача наявне захворювання, що пов'язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

На виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2017 у справі №286/1560/17 року позивачу виплачено одноразову грошову допомогу, яка була визначена УМВС України в Житомирській області згідно з висновком від 07.03.2017 року відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 № 850, про що свідчить виписка по картковому рахунку ОСОБА_2 (а.с.23).

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 906372 від 14.02.2017 за результатами повторного огляду ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.10).

У зв'язку із встановленням йому інвалідності ІІ групи, позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги, з відрахуванням попередньо отриманої суми (як інваліду ІІІ групи).

Листом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 05 березня 2018 року № 356/29/105/05-2018 позивачу роз'яснено те, що матеріали для призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 розглянуті Департаментом фінансово-облікової політики МВС України та повернуто без права на виплату, з посиланням на те, що призначення та виплата одноразової грошової допомоги позивачу повинні здійснюватися Національною поліцією України відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" і положень Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 (далі - Порядок №4) (а.с.9).

Не погодившись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявність права на виплату допомоги позивачу має визначатись на підставі норм Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку № 4.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" №580-VІІІ від 02.07.2015.

До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами ст. 23 Закону України "Про міліцію" та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" (в редакції, що діяла до втрати чинності закону) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції від 21.10.2015 № 850 (далі - Порядок №850).

Відповідно до п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (п. 2 Порядку № 850).

Згідно з п. 5 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" (набрав чинності 07 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".

Таким чином, датою втрати чинності Законом України "Про міліцію", в тому числі статті 23 цього Закону, є 07 листопада 2015 року.

Згідно з ч. 2 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до ст. 97 - 101 Закону України "Про Національну поліцію", наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 916 від 12 вересня 2016 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 1277/29409 від 22 вересня 2016 року, п. 5 Розділу 1 Порядку № 4 доповнено пп. 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з п. 1 Розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (п. 3 Розділу ІІІ Порядку №4).

Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, підставою для підготовки висновку про призначення одноразової грошової допомоги, прийняття рішення про призначення виплати ОГД є відповідна заява (рапорт) за формою, встановленою додатком 1 Порядку № 4, що подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського - позивача (у випадку загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського) або до підрозділів фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансових підрозділів головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві.

Відповідно до пп. "б" п. 4. ч. 1 ст. 99 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським, яким внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції встановлено II групу інвалідності розмір одноразової грошової допомоги складає 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що позивач має право на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" та Порядку № 850, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області №131 о/с від 21.06.2016 року капітана поліції ОСОБА_2 інспектора Овруцького відділення поліції Коростенського відділу поліції ГУ Національної поліції в Житомирській області було звільнено з Національної поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 (через хворобу) Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №906372 від 14.02.2017 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС (а.с.10).

Таким чином, на момент встановлення позивачу ІІ групи інвалідності стаття 23 Закону України "Про міліцію" втратила чинність.

Відповідно до п. 1.4 розділу І Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 № 34/5, порядок - акт, який встановлює механізм реалізації прав та обов'язків фізичних і юридичних осіб, процедуру застосування нормативно-правового акта та умови провадження певної діяльності

У зв'язку з втратою чинності Закону України "Про міліцію" Порядок №850 як акт, який встановлює механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги на реалізацію ст.23 цього Закону, не підлягає застосуванню.

Таким чином, оскільки позивачу встановлено ІІ групу інвалідності під час дії Закону України "Про Національну поліцію", на нього поширюється дія Порядку №4.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що наявність або відсутність підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності має визначатись на підставі Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку № 4.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що рішенням у справі №286/1560/17 визначено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до порядку №850, тому вказана обставина не повинна встановлюватись повторно.

Колегія суддів вважає вказані доводи такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Водночас, вказана норма встановлює, що потребують доказування матеріально-правові факти, встановлені рішенням суду. При цьому оцінка судом конкретних обставин справи, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин та застосування законодавства до спірних правовідносин не мають преюдиційного значення.

Таким чином, застосування судом у справі №286/1560/17до спірних правовідносин ст.23 Закону України "Про міліцію" та Порядку № 850 не має преюдиційного значення при вирішенні даного спору.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі та підписана 10 грудня 2018 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.