Справа № 803/1598/16
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/405/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року (прийняте в місті Луцьку суддею Денисюком Р.С. о 11 год 19 хв; повний текст складено 31.07.2018) в адміністративній справі № 803/1598/16 за позовом ОСОБА_3 до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Волинського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Ковельська ОДПІ) № 160732-13 від 30.06.2016, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 25 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у неї відсутній обов'язок сплачувати транспортний податок, оскільки середньоринкова вартість автомобіля є меншою, ніж встановлена законодавством для обчислення податку.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, його оскаржила Ковельська ОДПІ, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просила скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тим, що Ковельською ОДПІ засобами електрокомунікаційного зв'язку через Інформаційну систему Податковий блок з ДФС України отримано перелік фізичних осіб платників транспортного податку на 2016 рік. До вказаного переліку платників транспортного податку на 2016 рік включено ОСОБА_3, яка згідно інформації ДФС України, отриманої з Мінекономрозвитку є власником автомобіля TOYOTA LAND CRUSER, 2012 року випуску, об'єм двигуна 4461 куб. см, номерний знак НОМЕР_2. Відтак цей автомобіль є об'єктом оподаткування у 2016 році.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_3 є власником автомобіля марки TOYOTA, LAND CRUISER 200, номер кузова НОМЕР_1, об'єм двигуна - 4461 куб. см, рік випуску 2012, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а. с. 10).

30.06.2016 Ковельська ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № 160732-13, яким ОСОБА_3 визначено податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік в сумі 25 000,00 грн (а.с. 9).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що належний позивачу транспортний засіб не є об'єктом оподаткування, внаслідок чого відповідач безпідставно нарахував позивачу податкові зобов'язання в сумі 25 000,00 грн.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII (далі - Закон № 71-VIII), згідно з яким, зокрема, статтю 267 ПК України викладено в іншій редакції.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України (в редакції Закону № 71-VIII) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України передбачалось, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно із підпунктом 267.3.1 пункту 267.3, пункту 267.4 статті 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Як передбачено підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 цього ж Кодексу, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

За приписами підпунктів 267.6.1, 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

01.01.2016 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VІІІ (далі - Закон № 909-VІІІ), згідно з яким підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України викладено у такій редакції:

Об?єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п?яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об?єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Таким чином, зі змісту вищенаведеного слідує, що об'єктом оподаткування транспортного податку є легкові автомобілі, які відповідають таким критеріям, а саме: 1) з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно); 2) середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2016 визначена у розмірі 1378,00 грн.

Отже, об'єктом оподаткування у 2016 році є легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500,00 грн.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - Методика), яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об?єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктами 13, 14 Методики визначено, що Мінекономрозвитку розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п?яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про вартість автомобіля позивача, яка розрахована, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля.

Судом встановлено, що приймаючи оскаржуване рішення, відповідач керувався виключно інформацією, отриманою від ДФС України, у якій наведено перелік платників транспортного податку за 2016 рік (а.с. 165 - 167). У вказаному переліку була і позивач, яка є власником автомобіля марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 200, 2012 року випуску, що відповідно інформації Міністерства економічного розвитку і торгівлі України є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році.

Разом з тим, із наявного в матеріалах справи листа Мінекономрозвитку № 3805-05/26442-05 від 20.06.2018 (а.с. 227) видно, що розрахована згідно з Методикою середньоринкова вартість транспортного засобу марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 200, 2012 року випуску, з об'ємом циліндрів двигуна 4461 куб. см, пробігом 120553 та 137000 км у 2016 році становила 961 170,00 грн та 951 510,00 грн (з ПДВ) відповідно.

Аналізуючи наведене та враховуючи, що об'єктом оподаткування згідно вищезазначеного переліку може бути автомобіль, середньоринкова вартість якого становить понад 1033 500,00 грн, колегія суддів дійшла висновку про те, що автомобіль позивачки, з урахуванням його пробігу, вже не вважається об'єктом оподаткування і у власника цього автомобіля не виникає зобов'язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб».

Враховуючи зазначене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідача не було правових підстав для винесення податкового повідомлення-рішення № 160732-13 від 30.06.2016, яким позивачу визначено податкове зобов'язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» у розмірі 25 000 грн за 2016 рік.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року в адміністративній справі № 803/1598/16 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова в повному обсязі складена 10 грудня 2018 року.