Справа № 2340/4217/18
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року справа № 2340/4217/18

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Баклаженко Н.В.,

представника позивача- Шпильового Р.Д. (за розпорядженням),

розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду адміністративну справу за позовом відділу державного архітектурного-будівельного контролю Уманської міської ради до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся відділ державного архітектурного-будівельного контролю Уманської міської ради (пл. Соборності, 1, м. Умань Черкаська обл., 20300, далі - позивач) з позовом до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 20300, далі - відповідач), в якому просить зобов'язати відповідача за власний рахунок знести самочинно збудовану будівлю по АДРЕСА_2

Ухвалою суду від 23.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що побудований відповідачем об'єкт по АДРЕСА_2 є самочинним будівництвом та таким, що будується без отримання відповідачем дозвільних документів на будівництво, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 37 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності", у зв'язку з чим позивач у відповідності до положень законодавства України звернувся до суду щодо зобов'язання відповідача за власний рахунок знести самочинно збудовану будівлю по АДРЕСА_2

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав, зазначених вище.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, відзиву на позов не надав, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення та доводи представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 21.08.2017 співробітниками відділу державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради Черкаської області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_2, Черкаська область, за результатами якої складено акт №194.

Згідно з вказаним актом в ході перевірки було виявлено, що відповідачем проводяться будівельні роботи із влаштування монолітної фундаментальної плити площею близько 900 кв. м., чим порушено вимоги ч. 1 ст. 37 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності".

У зв'язку з наведеним, головним спеціалістом Відділу ДАБК Уманської міської ради Бондаренком Ю.П. видано припис від 21.08.2017 №142 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 21.08.2017 №143, яким з метою усунення виявлених порушень зобов'язано відповідача зупинити виконання будівельних робіт на об'єкті по АДРЕСА_2, Черкаська область до усунення допущених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Про виконання припису відповідачу необхідно було повідомити позивача до 23.08.2018.

Крім того, за результатами вказаної вище перевірки відносно відповідача 21.08.2017 складено протокол про адміністративне правопорушення №89, за результатами розгляду якого 23.08.2017 в.о. начальника відділу ДАБК Уманської міської ради винесено постанову №89 про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП.

Вказана постанова у встановленому законом порядку відповідачем не оскаржувалась, 28.08.2017 відповідачем сплачено застосований згідно з цією постановою штраф у повному розмірі.

Також, у період з 11.09.2018 по 24.09.2018 з метою перевірки виконання вимог припису від 21.08.2017 №142 співробітником позивача проведено позапланову перевірку дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті: "Будівництво будинку за адресою: АДРЕСА_2", за результатами якої складено акт №161.

У ході проведеної перевірки було встановлено, що станом на 24.09.2018 вищевказаний припис відповідачем не виконано, зокрема, під час вказаної перевірки встановлено, що забудовник за адресою АДРЕСА_2 продовжує будівництво, а саме на момент перевірки влаштовує перекриття четвертого поверху без отримання дозвільних документів, чим порушено умови припису №142, що є порушенням вимог пп. «а», «б» п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

За фактом виявленого правопорушення відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення від 24.09.2018 №60 та винесено постанову від 25.09.2018 №60 по справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн 00 коп.

Постанова від 25.09.2018 №60 по справі про адміністративне правопорушення у встановленому законом порядку відповідачем не оскаржувалась, 01.10.2018 відповідачем сплачено застосований згідно з цією постановою штраф у повному розмірі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що у відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

3) виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

4) перевірка виконання суб'єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Відповідно до п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок) позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Статтею 26 та ст. 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

- отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

- розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

- затвердження проектної документації;

- виконання підготовчих та будівельних робіт;

- прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

- реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Статтею 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" передбачено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури, додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно- будівельний контроль та нагляд.

Відповідно до ст. 34 Закону "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України або видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками.

Згідно ч. 1, ч. 7 ст. 376 ЦК України будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до п.11 Порядку №553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право: одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Законом встановлена відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за нестворення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження класу наслідків (відповідальності) об'єкта будівництва: проектна організація - у розмірі дев'яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

З матеріалів справи убачається, що позивачем, під час перевірки встановлено, що будівельні роботи на об'єкті по АДРЕСА_2, Черкаська область виконуються без отримання дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт.

Отже вказаний об'єкт по АДРЕСА_2 є самочинним будівництвом, будівництво якого здійснюється з порушенням законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Крім того, відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності позивачем у зв'язку із порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил відповідно до постанов про адміністративне правопорушення 23.08.2017 №89, від 25.09.2018 №60.

Однак, станом на день розгляду даної адміністративної справи в суді, виявлені порушення відповідачем не усунуті.

Самочинне будівництво, що здійснюється з численними порушеннями державних будівельних норм, стандартів та правил посягає на встановлений порядок та основні засади регулювання містобудівної діяльності.

Зазначені порушення є істотними порушеннями будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам, а тому, враховуючи викладене, суд висновує що дії вчинені відповідачем порушують встановлений законом порядок виконання будівельних робіт, призводять до дезорганізації нормальної діяльності та виконання наданих законом повноважень позивачу, порушують права та законні інтереси інших громадян, що може привести до заподіяння такими діями значної шкоди громадським інтересам, інтересам громадян тощо.

Пункт 5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" передбачає, що відповідно до положень статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред'явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об'єкта є неможливою.

Поняття "знесення", згідно положень пп. "в" п. 6.3.3 ДБН А .3.1-5:2016 "Організація будівельного виробництва" може включати знесення не тільки наземних, а і підземних частин будівель і споруд.

Отже, ураховуючи те, що відповідач без дозвільних документів з порушеннями будівельних норм і правил провів спірне будівництво, а також не виконав у встановлений строк вимоги припису, на підставі положень статті 376 ЦК України суд приходить до висновку щодо правомірності заявлених позивачем вимог та зобов'язання відповідача знести об'єкт самочинного будівництва.

Аналогічну позицію у подібних правовідносинах висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2018 року по справі № 826/12543/16.

Відповідно до частини п'ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Згідно положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому даний адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_2 за власний рахунок знести самочинно збудовану будівлю по АДРЕСА_2

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш

Рішення складено у повному обсязі 11.12.2018.