Справа № 817/3114/15
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/1320/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

представника позивача Шендера О.М.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року про повернення заяви позивачу у справі №817/3114/15 (ухвала постановлена в м. Рівне, у складі судді Щербакова В.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 27.06.2018 звернувся в суд із заявою, в якій просив визнати частково протиправним наказ Командира військової частини НОМЕР_2 (по строковій службі) Міністерства оборони України від 25.12.2017 №179, зобов`язавши виключити з наказу: підставу звільнення пп. «є» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», який знаходився з 18.08.2015 у самовільному залишенні військової частини згідно з наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 (по строковій частині) від 28.08.2015 №240, стягнути грошове забезпечення за період з 01.09.2015 по 25.12.2017.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року заяву повернуто позивачу, у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 383 КАС України.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відкрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не дослідив всі докази, які були долучені до заяви в порядку ст. 383 КАС України, що призвело до протиправного повернення позовної заяви.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, представника позивача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26.11.2015 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Командира військової частини НОМЕР_3 щодо виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 . Зобов`язано Командира військової частини НОМЕР_3 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 . Визнано протиправною бездіяльність Командира військової частини НОМЕР_3 щодо неподання на розгляд відповідної комісії довідки за встановленою формою згідно пункту 6 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413, з метою розгляду комісією питання про присвоєння ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій. Зобов`язано Командира військової частини НОМЕР_3 подати на розгляд відповідної комісії довідку за встановленою формою згідно пункту 6 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2017 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Командира військової частини - польова пошта ВО113 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 26.11.2015, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне провадження..

Постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 26.11.2015 набрала законної сили та був виданий відповідний виконавчий лист.

Правонаступництво військової частини НОМЕР_2 замість військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ніким не оспорюється.

Таким чином, вказане рішення звернуто до примусового виконання, в результаті чого відповідачем був прийнятий оскаржуваний наказ від 25.12.2017 №179.

Позивач не погоджуючись із формулюванням наказу від 25.12.2017 №179 в частині підстави його звільнення звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом про визнання частково протиправним наказу про звільнення та стягнення грошового забезпечення.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 11 червня 2018 року, у справі № 817/1061/18 адміністративний позов в частині оскарження даного наказу від 25.12.2017 №179, а також в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за період з 01.09.2015 по 25.12.2017, - залишено без розгляду.

Вважаючи, що постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 26.11.2015 у справі № 817/3114/15 суб`єктом владних повноважень досі не виконана, позивач звернувся із згаданою вище заявою, в порядку статті 383 КАС України до суду.

Суд першої інстанції повернув заяву позивачу, у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 383 КАС України та пропуском строку звернення до суду з такою заявою.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви, виходячи з наступного.

Статтею 5 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Зі змісту наведених правових норм видно, що при розгляді адміністративної справи обов`язковою повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем та конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Задоволення адміністративного позову є можливим в разі встановлення судом фактів того, що оскаржені позивачем рішення, дії чи бездіяльність відповідача вчинені з порушенням ознак, передбачених частиною 2 статті 2 КАС України та порушують права, свободи чи законні інтереси позивача.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З матеріалів справи встановлено, що вказана вище постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 26.11.2015 у справі № 817/3114/15 набрала законної сили і є обов`язковою до виконання.

Так, статтею 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Зміст такої заяви, порядок її подання і судового розгляду визначені частинами 2-6 ст.383 КАС України.

Отже, в разі протиправності, на думку позивача, вчинених відповідачем суб`єктом владних повноважень, рішень, дій чи бездіяльності на виконання рішення адміністративного суду, до адміністративного суду слід подавати відповідну заяву, а не новий адміністративний позов із вимогами про виконання попереднього судового рішення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обрання позивачем вірного способу захисту своїх порушених прав.

З урахуванням вимог ст.ст.14, 370 КАС України, суд апеляційної інстанції зазначає, що Конституційний Суд України при розгляді справи №1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013 звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012) (пункт 2.1.).

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», пункт 68).

У пункті 43 рішення по справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок суб`єкта владних повноважень виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили, незалежно від звернення стягувача до судових виконавців.

При цьому, колегія суддів зазначає, що суть поданої позивачем позовної заяви щодо оскарження наказу від 25.12.2017 №179 Командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) відповідає вимогам заяви, що подається в порядку ст. 383 КАС України, оскільки стосується оскарження рішення суб`єкта владних повноважень - відповідача на виконання рішення суду у справі №817/3114/15, яке набрало законної сили.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції неправомірно повернув позивачу заяву.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року про повернення заяви позивачу у справі №817/3114/15 скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. І. Рибачук
Повне судове рішення складено 11.12.2018