Справа № 812/1486/16
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року справа №812/1486/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Сіваченка І.В., Шишова О.О., при секретарі судового засідання Романченко Г.О., за участю представника відповідача Лазнікова В.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року (повний текст складено 14 квітня 2017 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 812/1486/16 (суддя І інстанції - Борзаниця С.В.) за позовом ОСОБА_2 до Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Департамент комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення компенсації за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2016 року ОСОБА_2 (далі за текстом - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації (далі за текстом - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Департамент комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації (далі за текстом - третя особа), з урахуванням уточнень, просила суд: - визнати незаконним та скасувати наказ начальника Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації від 11.10.2016 № 40-к «Про звільнення ОСОБА_2»; - поновити ОСОБА_2 на посаді головного спеціаліста відділу з питань земельних відносин управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами Юридичного департаменту ЛОДА; - стягнути з Відповідача на користь позивача суму компенсації за час вимушеного прогулу у розмірі 16102,13 грн; - стягнути з Відповідача на користь Позивача суму моральної шкоди 10 000 грн. Також просила постановити окрему ухвалу і направити її до Луганської обласної державної адміністрації, прокурати Луганської області, Головного управління Держпраці у Луганській області та Сєвєродонецького відділу Головного управління Національної поліції в Луганській області.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено , що 07 грудня 2015 року наказом директора Юридичного департаменту № 30-к позивач була незаконно звільнена з посади головного спеціаліста відділу з питань земельних відносин управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами Юридичного департаменту.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23.05.2016 (справа № 812/2/16) визнаний протиправним та скасований наказ директора Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації від 07 грудня 2015 № 30-к "Про звільнення ОСОБА_2"; поновлено на державній службі на посаді головного спеціаліста відділу з питань земельних відносин управління з питань земельних відносин Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації з 08 грудня 2015 року; зобов'язано Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації здійснити необхідні дії, прийняти рішення щодо поновлення позивача на державній службі на посаді головного спеціаліста відділу з питань земельних відносин управління з питань земельних відносин Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації з 08 грудня 2015 року; стягнуто з Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08 грудня 2015 року до 11 травня 2016 в розмірі 15 369,90 (п'ятнадцять тисяч триста шістдесят дев'ять гривень 90 копійок) грн.; допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на державній службі та стягнення сум середнього заробітку за один місяць в сумі 3147,20 грн.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.08.2016 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23.05.2016 залишено без змін.

Управлінням з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації 11.10.2016 був виданий наказ № 39-к «Про поновлення ОСОБА_2», яким ОСОБА_2 поновлено на посаді головного спеціаліста відділу з питань земельних відносин управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами Юридичного департаменту ЛОДА, зроблений відповідний запис до трудової книжки. З цим наказом позивач був ознайомлений 16.11.2016.

11.10.2016 наказом начальника Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації № 40-к позивача було звільнено з посади головного спеціаліста відділу з питань земельних відносин управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами Юридичного департаменту ЛОДА 23.12.2015 у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності і штату працівників, пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України, про що був зроблений запис в трудовій книжці.

Позивач звертає увагу, що судовим рішенням в адміністративній справі № 812/2/16, встановлено факт вимушеного прогулу з 08 грудня 2015 року до 11 травня 2016, за який 05.09.2016 стягнуто з управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації суму середнього заробітку, що унеможливлює звільнення позивача 23.12.2015.

Зі змісту розпоряджень голови обласної державної адміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації, які стали підставою для видання наказу № 40-к від 11.10.2016 про звільнення, вбачається, що Юридичний департамент було просто перейменовано, а штат працівників не скорочувався, лише були внесені зміни до штатного розпису.

Відповідно до ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених, зокрема, в пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Пропозицій щодо переведення на іншу роботу позивач персонально не отримувала а ні у 2015 році, а ні під час ознайомлення 16.11.2016 року з наказом № 39-к від 11.10.2016 про поновлення на посаді.

Крім того, ст. 40 КЗпП України визначено, що звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності не допускається. На день видання наказу про її звільнення, а саме - 11.10.2016, так само як і в день ознайомлення з наказом, що оскаржується, - 17.11.2016, позивач знаходилась на лікарняному у зв'язку із вагітністю та пологами, що підтверджується листком непрацездатності серії АГТ № 239551, який виданий 15.07.2016.

У відповідності до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених, у тому числі у п. 1 ст. 40 КЗпП України, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України (ст. 47 КЗпП України).

Вихідна допомога позивачу виплачена не була а ні 23.12.2015, а ні 17.11.2016.

Статтею 49-2 КЗпП України встановлений порядок вивільнення працівників, відповідно до якого про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше, ніж за два місяці. Позивача персонально не було повідомлено не пізніше ніж за два місяці до звільнення 23 грудня 2015 року про зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності і штату працівників.

Відповідно до ст. 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

Під час прийняття рішення про звільнення Відповідачем проігноровано той факт, що на день видання наказу - 11.10.2016 позивач є жінкою, що має дитину до трьох років.

У зв'язку із переліченими неправомірними діями зі сторони Відповідача позивач як особа, переміщена із тимчасово окупованих територій України, як жінка, яка має на руках немовля, зазнала значної моральної шкоди, яка виразилася в емоційних та душевних стражданнях та хвилюваннях. Вважає, що Відповідач втрутився у її приватне та професійне життя, позбавив матеріального добробуту, позбавив можливості реалізувати свої професійні навички, чим змусив переживати і морально страждати. Позивач була змушена прикладати зусиль для організації та налагодження звичайного режиму життя в чужому місті та пошуку нової роботи.

Оскільки з 11.05.2016 позивач працювала в КП «ЛО «Фармація Північ» до 15.11.2016, у зв'язку із поновленням на попереднє місце роботи вона звільнилася.

16.11.2016 позивач ознайомилась з наказом Відповідача від 11.10.2016 № 39-к № «Про поновлення ОСОБА_2» та надала трудову книжку для внесення записів, з якими повинна була ознайомитись 17.11.2016. В той же час, представнику Відповідача ОСОБА_1 була надана заява про надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку від 16.11.2016 з 18.11.2016 та копію листка непрацездатності у зв'язку з вагітністю та пологами. 17.11.2016 позивачу була вручена трудова книжка із записом про звільнення 23.12.2015 у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності і штату працівників, пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України відповідно до наказу відповідача 11.10.2016 № 40-к та копію цього наказу.

Стаття 56 Конституції України передбачає відшкодування моральної шкоди у разі заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Тому, враховуючи вищезазначене, відшкодування заподіяної моральної шкоди визначає у сумі 10000,00 гривень (десять тисяч гривень 00 копійок).

Також позивач вважає, що в наявності підстави для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли грубому порушенню законодавства про працю, та розгляду питання щодо притягнення представника Відповідача ОСОБА_1 до відповідальності, що обумовлює необхідність винесення окремої ухвали і направлення її відповідним суб'єктам владних повноважень.

Також позивач додатково заявила, що при розрахунку ціни позову в частині стягнення суми компенсації за час вимушеного прогулу у сумі 1317,42 грн. було використано розрахунок середньої заробітної плати за жовтень та листопад 2015 року. Згідно з цим розрахунком розмір середньоденної заробітної плати складав 146,38 грн., кількість днів вимушеного прогулу - 9 днів. Вже після подання адміністративного позову позивачу стало відомо, що пунктом 1 розпорядження голови Луганської обласної державної адміністрації - керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 24.03.2016 № 152 «Про деякі заходи щодо реалізації положень Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» передбачено: «1. Керівникам структурних підрозділів облдержадміністрації у строк до 25.03.2016 внести на затвердження зміни до штатних розписів структурних підрозділів з урахуванням збільшення удвічі посадових окладів працівникам на період до завершення антитерористичної операції та положень про структурні підрозділи з урахуванням повноважень, визначених Законом України «Про військово-цивільні адміністрації». Також стало відомо, що розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації - керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 27.07.2016 № 445 «Про внесення змін до штатного розпису управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації на 2016 рік» були внесені зміни до штатного розпису управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації на 2016 рік. Згідно з цим розпорядженням посадові оклади головних спеціалістів управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації на 2016 рік з 01.08.2016 складали 6548 грн. Позивачу не відомо, про те, чи змінювався з 01.08.2016 розмір окладів головних спеціалістів.

Обчислення середньої заробітної плати у випадках вимушеного прогулу здійснюється із застосуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок).

Пунктом 10 Порядку передбачено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення.

Враховуючи той факт, що її було поновлено на посаді головного спеціаліста відділу з питань земельних відносин управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами Юридичного департаменту ЛОДА 11.10.2016 та в той же день було звільнено з посади, вона не мала заробітку з вини Відповідача.

Вважає, що Зазначені вище факти та норми законодавства, які регулюють порядок обчислення середньомісячної заробітної плати, свідчать про те, що розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу має бути визначений із урахуванням збільшених посадових окладів працівників структурних підрозділів Луганської обласної державної адміністрації, та підлягає уточненню.

Таким чином, виходячи з наведеного, станом на 01.02.2017 (включно) розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача, повинен складати 16102,13 грн. (шістнадцять тисяч сто дві грн. 13 коп.) (9 робочих днів листопада 2016 року - 2678,73 грн; 21 робочий день грудня 2016 - 6548 грн., 20 робочих днів січня 2017 року - 6548 грн., 1 робочий день лютого 2017- 327,4 грн. Разом: 16102,13 грн).

Позивач просив задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року у справі № 812/1486/16 позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконним і скасовано наказ начальника Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації від 11.10.2016 № 40-к «Про звільнення ОСОБА_2». Поновлено ОСОБА_2 на посаді головного спеціаліста відділу з питань земельних відносин Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації з 16 листопада 2016 року. Стягнуто з Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 16 листопада 2016 року до 10 квітня 2017 в розмірі 14638,00 (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять вісім гривень 00 копійок) грн. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді головного спеціаліста відділу з питань земельних відносин Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 та стягнення суми середнього заробітку за один місяць в розмірі 3147,20 грн. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Позивач не погодилась з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду першої інстанції змінити. В абзаці четвертому постанови цифри та слова «14638,00» «чотирнадцять тисяч шістсот тридцять вісім гривень 00 копійок» замінити цифрами та словами «39902,60», «тридцять дев'ять тисяч дев'ятсот дві гривні 60 копійок». Абзац шостий постанови змінити і викласти в новій редакції : «Стягнути з Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації ЛОДА на користь ОСОБА_2 суму моральної шкоди у розмірі 10 000 (десять тисяч гривень) грн.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що постанова суду в частині визначеної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 16 листопада 2016 року до 10 квітня 2017 року в розмірі 14638,00 (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять вісім гривень 00 копійок) грн. прийнята з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає в цій частині зміні. Постанова суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди прийнята з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає в цій частині зміні.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23.05.2016 по справі № 812/2/16, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.08.2016, визнаний протиправним та скасований наказ директора Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації від 07 грудня 2015 № 30-к "Про звільнення ОСОБА_2"; поновлено ОСОБА_2 на державній службі на посаді головного спеціаліста відділу з питань земельних відносин управління з питань земельних відносин Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації з 08 грудня 2015 року; зобов'язано Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації здійснити необхідні дії, прийняти рішення щодо поновлення позивача на державній службі на посаді головного спеціаліста відділу з питань земельних відносин управління з питань земельних відносин Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації з 08 грудня 2015 року (Т.1, а.с.147-154, 155-159).

Наказом управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації від 11.10.2016 за № 39-к, керуючись ст. 235 КЗпП України, ст. 6 Закону України «про місцеві державні адміністрації», враховуючи постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23.05.2016 у справі № 812/2/16, ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.08.2016 у справі № 812/2/16, поновлено ОСОБА_2 на посаді головного спеціаліста відділу з питань земельних відносин управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації з 08.12.2015 (Т.1, а.с.8).

Наказом управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації від 11.10.2016 за № 40-к звільнено ОСОБА_2 на посаді головного спеціаліста відділу з питань земельних відносин управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації 23.12.2015 в зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності і штату працівників, пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України (Т.1, а.с.7).

Згідно записів за №№ 23-24 трудової книжки позивача ОСОБА_2 в період з 11.05.2016 по 15.11.2016 працювала на посаді провідного фахівця відділу організаційної роботи КП «Луганська обласна «Фармація Північ», звільнена з посади за власним бажанням у зв'язку з поновленням на попереднє місце роботи (Т.1, а.с.11).

Згідно запису за № 25 трудової книжки позивача ОСОБА_2, здійсненим управлінням з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської ОДА, запис № 22 про звільнення є недійсним, поновлено на попередній роботі; підстава - наказ № 39-к від 11.10.2016 (Т.1, а.с.11).

Згідно запису за № 26 трудової книжки позивача ОСОБА_2, здійсненим управлінням з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської ОДА, позивач звільнена з посади в зв'язку із змінами в організації, виробництва і праці, скороченням штату працівників, пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України; підстава - наказ № 40-к від 11.10.2016 (Т.1, а.с.12).

Відповідно до листка непрацездатності №239551 позивач звільнялася від роботи у зв'язку з пологами (Т.1, а.с.15).

Свідоцтвом про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується, що позивач є його матір'ю (Т.1, а.с.21).

Заявою від 16.11.2016 позивач зверталася до відповідача про надання їй відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.11.2016 по 22.09.2019 (Т.1, а.с.16).

Позивач зверталася до відповідача з приводу свого поновлення на роботі з урахуванням постанови Луганського окружного адміністративного суду від 23.05.2016 та отримувала відповідь про неможливість поновлення у зв'язку з відсутністю в департаменті такої посади та пропонування укладення мирової угоди під час виконавчого провадження (Т.1, а.с.17-20).

Розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації від 25.11.2014 за № 62 «Про створення Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації та внесення змін до структури та чисельності структурних підрозділів облдержадміністрації» створений з 29 грудня 2014 року Юридичний департамент Луганської обласної державної адміністрації як самостійний структурний підрозділ облдержадміністрації з відповідною штатною чисельністю. Також затверджене Положення про Юридичний департамент Луганської обласної державної адміністрації (Т.1, а.с.72-74).

Відповідно до Положення про Юридичний департамент Луганської обласної державної адміністрації Департамент підпорядкований, підзвітний і підконтрольний голові облдержадміністрації (п. 2); згідно п. 7.39 Департамент бере участь у формуванні і реалізації державної політики у сфері регулювання земельних відносин, зокрема, у сфері землеустрою та охорони земель з метою забезпечення її раціонального використання (Т.1, а.с.75-83).

Розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації від 11.02.2015 за № 41 «Про затвердження штатного розпису Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації на 2015 рік» затверджений штатний розпис Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації на 2015 рік, запровадивши його з 01.01.2015.

Згідно штатного розпису до Юридичного департаменту входило Управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами, до складу якого входили відділи з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами, у складі яких наявні посади головного спеціаліста (Т.1, а.с.63-65). До зазначеного розпорядження вносилися зміни згідно розпорядження голови Луганської обласної державної адміністрації - керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 24.09.2015 за № 428 «Про внесення змін до штатного розпису Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації на 2015 рік», де зберігалися зазначене управління та відділи з вказаними посадами (Т.1, а.с.66-68).

Розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації від 21.12.2015 за № 630 «Про внесення змін до штатного розпису Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації на 2015 рік» внесені зміни до штатного розпису Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації на 2015 рік, затвердженого розпорядження голови Луганської обласної державної адміністрації від 24.09.2015 № 428, виклавши його в новій редакції, що додається, та запровадивши його з 01 до 23.12.2015 включно.

Згідно штатного розпису до Юридичного департаменту входило Управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами, до складу якого входили відділи з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами, у складі яких наявні посади головного спеціаліста (Т.1, а.с.69-71).

Розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації - керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 11.11.2015 за № 551 «Про внесення змін до структури та чисельності структурних підрозділів облдержадміністрації» створений в структурі обласної держадміністрації як самостійний структурний підрозділ з правами юридичної особи публічного права Департамент комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації.

Внесені та затверджені зміни до Положення про Юридичний департамент Луганської обласної державної адміністрації, виклавши його в новій редакції згідно з додатком 2, у зв'язку зі змінами виконуваних функцій та перейменуванням в Управління правового забезпечення Луганської обласної державної адміністрації (Т.1, а.с.84-87).

Додатком 2 до розпорядження голови Луганської обласної державної адміністрації - керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 11.11.2015 за № 551 затверджена нова редакція Положення про Управління правового забезпечення Луганської обласної державної адміністрації, яка зовсім не містить положень про наявність повноважень вказаного Управління щодо питань формування і реалізації державної політики у сфері регулювання земельних відносин, зокрема, у сфері землеустрою та охорони земель з метою забезпечення її раціонального використання (Т.1, а.с.88-94).

Розпорядженням голови Луганської обласної держадміністрації - керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 21.12.2015 за № 628 затверджене Положення про Департамент комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації (Т.2, а.с.8-11).

Відповідно до Положення про Департамент комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації Департамент підпорядкований голові облдержадміністрації, а також підзвітний і підконтрольний Луганській обласній раді у частині відповідних делегованих повноважень (п. 2); згідно п.п. 47-58 п. 5 Департамент бере участь у формуванні і реалізації державної політики у сфері регулювання земельних відносин (Т.2, а.с.9-10). До Положення вносилися зміни, де збереглися повноваження щодо регулювання земельних відносин (Т.2, а.с.16-23).

Розпорядженням голови Луганської обласної держадміністрації - керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 21.12.2015 за № 629 «Про затвердження штатного розпису Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації на 2015 рік» затверджений штатний розпис Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації на 2015 рік, запровадивши його з 22.12.2015.

Згідно штатного розпису до Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації на 2015 рік входило Управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами, до складу якого входили відділи з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами, у складі яких наявні посади головного спеціаліста (Т.2, а.с.13-14). До штатного розпису вносилися зміни, де збереглися зазначені посади (Т.2, а.с.24, 25-33).

Відповідач листом від 10.10.2016 звертався до третьої особи щодо можливості переведення позивача до третьої особи після її поновлення на підставі рішення луганського окружного адміністративного суду від 23.05.2016, на що отримав відповідь про неможливість практичного здійснення переведення ОСОБА_2 (Т.2, а.с.34-36).

Згідно статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 255 КАС України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників;

Статтею 49-2 КЗпП України визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Статтею 184 КЗпП України передбачені гарантії при прийнятті на роботу і заборона звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей, які полягають в наступному.

Забороняється відмовляти жінкам у прийнятті на роботу і знижувати їм заробітну плату з мотивів, пов'язаних з вагітністю або наявністю дітей віком до трьох років, а одиноким матерям - за наявністю дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда (ч. 1 ст. 184).

При відмові у прийнятті на роботу зазначеним категоріям жінок власник або уповноважений ним орган зобов'язані повідомляти їм причини відмови у письмовій формі. Відмову у прийнятті на роботу може бути оскаржено у судовому порядку (ч. 2 ст. 184).

Звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору (ч. 3 ст. 184).

Судом достовірно встановлено, що чинною постановою Луганського окружного адміністративного суду позивача поновлено на державній службі на посаді головного спеціаліста відділу з питань земельних відносин управління з питань земельних відносин Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації з 08 грудня 2015 року та зобов'язано Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації здійснити необхідні дії, прийняти рішення щодо поновлення позивача на державній службі на посаді головного спеціаліста відділу з питань земельних відносин управління з питань земельних відносин Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації з 08 грудня 2015 року.

В рамках даної адміністративної справи розглядається питання щодо належного виконання відповідачем постанови Луганського окружного адміністративного суду від 23.05.2016 у справі № 812/2/16 щодо поновлення позивача на раніше займаній посаді.

Судом встановлено, що на момент поновлення ОСОБА_2 станом на 23.05.2016 після її звільнення 07.12.2015 в структурі та чисельності як Юридичного департаменту Луганської обласної державної адміністрації, так і в структурі та чисельності самої Луганської обласної державної адміністрації мали місце зміни, які безпосередньо стосуються посади, яку до 07.12.2015 займала позивач.

Як встановлено з наданих розпорядчих документів, станом на 11.10.2016 Юридичний департамент Луганської обласної державної адміністрації був перейменований на Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації. Розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації - керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 11.11.2015 за № 551 в структурі обласної держадміністрації як самостійний структурний підрозділ з правами юридичної особи публічного права був створений Департамент комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації, штатний розпис якого був затверджений розпорядженням від 21.12.2015 за № 629 та запроваджений з 22.12.2015. Згідно штатного розпису до Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації на 2015 рік входило Управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами, до складу якого входили відділи з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами, у складі яких наявні посади головного спеціаліста. Одночасно, зазначене Управління було виключене зі складу Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації.

При цьому судом встановлено, що при утворенні Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин не приймалися рішення щодо ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання як Луганської обласної державної адміністрації, так і Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації, не відбувалося скорочення чисельності або штату працівників, які б обумовлювали застосування положень 49-2 КЗпП України.

В даному випадку мали місце виключно зміни у структурі та чисельності структурних підрозділів облдержадміністрації, на що прямо вказує назва розпорядження голови Луганської обласної державної адміністрації - керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 11.11.2015 за № 551.

Як наслідок, у відповідача були відсутні об'єктивні підстави для висновку про наявність підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, та застосування їх положень відносно ОСОБА_2

Судом встановлено, що згідно Положень про Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації та про Департамент комунальної власності, земельних та майнових відносин як Управління, так і Департамент підпорядковані голові облдержадміністрації.

Оскільки посада позивача внаслідок розпоряджень голови облдержадміністрації щодо змін у структурі та чисельності структурних підрозділів облдержадміністрації була виключена зі штату Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації та включена до штату Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин, з урахуванням підпорядкованості Управління та Департаменту голові облдержадміністрації, в наявності були підстави для звернення відповідача до голови облдержадміністрації в рамках виконання чинної постанови Луганського окружного адміністративного суду від 23.05.2016. Однак відповідачем не надано, а судом не виявлено доказів звернення відповідача до посадової особи, якій він підпорядкований, для вирішення питання щодо належного виконання рішення суду.

Зазначені обставини спростовують посилання відповідача на те, що ним були вичерпані усі можливі правові засоби вирішення питання щодо поновлення позивача. Також судом було встановлено, що штатна посада, яку займала позивач до звільнення 07.12.2015, не була скорочена, а була включена до іншого структурного підрозділу облдержадміністрації, що підтверджується наявними письмовими доказами в даній адміністративній справі.

Також вказані обставини вказують на помилковість посилання відповідача на п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» щодо застосування його до спірних правовідносин в рамках цієї адміністративної справи та відсутність підстав для застосування за аналогією п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України як єдино можливого способу вирішення проблеми, пов'язаної з виконанням рішення суду від 23.05.2016.

Відповідач також в порушення положень ч. 3 ст. 184 КЗпП України допустив звільнення позивача, яка станом на момент звільнення мала дитину віком до трьох років за відсутності повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Таким чином, вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу начальника Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної державної адміністрації від 11.10.2016 № 40-к «Про звільнення ОСОБА_2» знайшли підтвердження під час розгляду справи.

Щодо вимог про поновлення позивача на посаді головного спеціаліста відділу з питань земельних відносин управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами Юридичного департаменту ЛОДА судом першої інстанції зазначено, що вони підлягають частковому задоволенню, оскільки позивач підлягає поновленню на вказаній посаді не в Юридичному департаменті ЛОДА, а в Департаменті комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації з таких підстав.

Оскільки суд встановив підстави, які свідчать про незаконність звільнення ОСОБА_2 згідно наказу від 11.10.2016 за № 40-к, слід врахувати усі обставини, які б давали можливість в повному обсязі відновити порушене право позивача.

Судом першої інстанції встановлено, що посада, з якої ОСОБА_2 була звільнена 07.12.2015, не скорочувалася та не ліквідовувалася. Мали місце зміни у структурі та чисельності структурних підрозділів облдержадміністрації, що підтверджується вище вказаними розпорядженнями голови Луганської обласної державної адміністрації - керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації. Оскільки Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації та Департамент комунальної власності, земельних та майнових відносин є структурними підрозділами Луганської обласної державної адміністрації, підпорядковуються голові облдержадміністрації, посада головного спеціаліста відділу з питань земельних відносин управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами була перерозподілена уповноваженою особою з Управління до Департаменту, в наявності усі підстави для поновлення позивача на вказаній посаді саме в Департаменті комунальної власності, земельних та майнових відносин. Зазначений висновок суду відповідає усім розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації - керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації, які мали місце після моменту звільнення ОСОБА_2 07.12.2015. Позивач помилково просить поновити її на відповідній посаді в Юридичному департаменті ЛОДА, оскільки з 22.12.2015 відсутня посада головного спеціаліста відділу з питань земельних відносин управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами в Юридичному департаменті, який також перейменований на Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації. Тобто позивач сформулювала позовні вимоги без врахування усіх обставин, які стосуються процедури поновлення її на посаді після звільнення як з 07.12.2015, так і з 11.10.2016.

Суд першої інстанції правомірно застосував приписи ч. 2 ст. 11 КАС України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції, можливість суду вийти за межі позовних вимог), та вийшов за межі заявлених позовних вимог для повного та правильного захисту порушених прав з урахуванням встановлених фактичних обставин та поновив позивача на посаді головного спеціаліста відділу з питань земельних відносин управління з питань земельних відносин та розпорядження водними об'єктами саме Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації.

Щодо позовних вимог про стягнення з Відповідача на користь позивача суми компенсації за час вимушеного прогулу у розмірі 16102,13 грн. судом першої інстанції зазначено таке.

Розділом II Порядку врегульовано визначення періоду, за яким обчислюється середня заробітна плата.

Згідно абзацу четвертому пункту 2 Порядку якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. ( Абзац четвертий пункту 2 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 1398 ( 1398-99-п ) від 30.07.99 ).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 поновлена на посаді та звільнена наказами від 11.10.2016. Позивач не працювала в Луганській обласній державній адміністрації протягом останніх двох календарних місяців перед днем звільнення - 11.10.2016. Також вона не працювала і попередні два місяці роботи, оскільки в цей час працювала в КП «Луганська обласна «Фармація Північ».

Таким чином, розмір середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу повинен розраховуватися відповідно до абзацу пункту четвертого Порядку, відповідно до якого в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Абзацом першим пункту 10 Порядку визначено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення.

Як встановлено матеріалами справи, посадові оклади збільшувалися згідно затверджених розпорядженням голови облдержадміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації штатних розписів.

Підвищення посадового окладу в такий спосіб не можна ототожнювати зі способом, передбаченим п. 10 Порядку, оскільки розпорядження голови облдержадміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації не є актом законодавства, а також підвищення окладу не проводилося за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах). Крім того, ід час розгляду справи у суді така посада у відповідача була відсутня.

Суд першої інстанці правомірно встановив, що середній заробіток за час вимушеного прогулу слід розраховувати з виплат за останні два календарних місяця роботи - вересень-жовтень 2015 2015 року. Розрахунок складається з такого: 2921, 17 грн (з/п за вересень 2015 року) + 1323, 89 грн (з/п за жовтень 2015 року) = 4245, 06 грн. Кількість робочих днів у вересні та жовтні 2015 року: 18 (вересень) + 11 (жовтень) = 29. Середньоденна заробітна плата складає: 4245, 06 : 29 = 146, 38 грн.

В період з 11.05.2016 по 15.11.2016 ОСОБА_2 працювала у КП «Луганська обласна «Фармація-Північ», отримувала заробітну плату та інші виплати згідно з чинним законодавством. У зв'язку з цим зазначений період не може вважатися вимушеним прогулом. Заробітна плата за час вимушеного прогулу повинна розраховуватися, виходячи з кількості робочих днів в період з 16.11.2016 по 10.04.2017: 11 (листопад 2016) + 22 (грудень 2016) + 20 (січень 2017) + 20 (лютий 2017) + 22 (березень 2017) + 5 (квітень 2017) = 100 днів.

Сума заробітної плати за час вимушеного прогулу з 15.11.2016 по 10.04.2017 складає: 146, 38 х 100 = 14638, 00 грн. (з урахуванням обов'язкових відрахувань, передбачених чинним законодавством).

Колегія суддів погоджується з вищевказаним розрахунком з урахуванням того, що рішенням суду позивач поновлена на роботі з 16.11.2016 року.

Судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди оскільки позивачем зовсім не надано доказів на підтвердження розрахунку суми на відшкодування моральної шкоди.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року у справі № 812/1486/16 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року у справі № 812/1486/16 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Сіваченко

О.О.Шишов