Справа № 620/3606/18
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3606/18 Суддя першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Кузьмишиної О.М. та Федотова І.В.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю:

представника позивача: - Литовченко В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання неправомірними дії, визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2017 року позивач - Публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання неправомірними дії, визнання протиправною та скасування постанови, в якому просив:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 149729,91 грн. від 09.10.2018 року в межах виконавчого провадження № 10723992;

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про стягнення виконавчого збору у розмірі 149729,91 грн. від 09.10.2018 року, винесену в межах виконавчого провадження № 10723992.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №10723992 від 12.12.2007 року прийнята з порушенням вимог 18 Закону «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 21.04.1999 р. № 606-ХІV, а саме за відсутності відповідної заяви стягувача, а сума боргу в розмірі 1500657,00 грн. примусовому стягненню не підлягала у зв'язку з поверненням виконавчого документа стягувачу за його заявою, то спірна постанова від 09.10.2018 року винесена з порушенням частини другої статті 2 КАС України, зокрема всупереч Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» є юридичною особою, , що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с. 27).

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області перебувало виконавче провадження ВП №10723992 з виконання наказу Господарського суду Чернігівської області №2/185 від 21.08.2007 р. про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» на користь Приватного підприємства «Юртрейд» грошових коштів в сумі 3850000 грн. боргу, 24543,75 грн. держмита, 113,58 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с. 74).

12.12.2007 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області за заявою стягувача винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 10723992 та запропоновано боржнику виконати рішення суду в семиденний строк (а.с.57).

У подальшому, 22.01.2013 року зупинено виконавче провадження ВП №10723992 на підставі пункту 8 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та 13.02.2018 р. поновлено, про що свідчить інформація про виконавче провадження (а.с. 45-49)

21.09.2009 р. позивачем перерахована стягувачу ПП «Юртрейд» сума боргу в розмірі 1850000,00 грн., що підтверджується актом звірки по виконанню рішення Господарського суду Чернігівської області №2/185 від 21.08.2007 (а.с. 59). У 2016 та 2017 році позивачем перерахована сума боргу в розмірі 524000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 29.08.2016 № 3381 та від 18.12.2017 № 3539 (а.с.61-62). Тобто позивачем перерахована ПП «Юртрейд» сума боргу в загальному розмірі 2374000,00 грн.

13.02.2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі - державний виконавець) винесена постанова про поновлення вчинення виконавчих дій при примусовому виконанні у зведеному виконавчому провадженні № 1А/2 (в АСПВ № 15700088), в тому числі, про стягнення з позивача на користь ПП «Юртрейд» остаточної суми боргу в розмірі 1500657,00 грн. (а.с.76).

05.03.2018 року державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні № 1А/2 (в АСПВ № 15700088) в межах суми заборгованості в розмірі 4173421,27 грн., в тому числі, на користь ПП «Юртрейд» остаточної суми боргу в розмірі 1500657,00 грн. (а.с.78).

05.03.2018 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника у зведеному виконавчому провадженні № 1А/2 (в АСПВ № 15700088) в межах остаточної суми заборгованості в розмірі 4173421,27 грн. (а.с.79).

05.02.2018 р., 28.03.2018 р., 26.04.2018 р., 03.05.2018 р., 01.06.2018 р., 11.06.2018 р., 18.09.2018 р. державним виконавцем складені платіжні вимоги про стягнення з ПАТ «Облтеплокомуненерго» суми боргу в розмірі 4173421,27 грн. в тому числі на користь ПП «Юртрейд» (а.с. 80-86).

15.03.2018 року та 17.09.2018 року державним виконавцем на адресу позивача направлена вимога про надання письмових пояснень за фактом невиконання рішень судів та інших органів у зведеному виконавчому провадженні (а.с. 94, 95).

При примусовому виконанні у зведеному виконавчому провадженні № 1А/2 (в АСПВ № 15700088) стягнуто з позивача на користь ПП «Юртрейд» суму боргу в розмірі 3358,21 грн., в тому числі суму виконавчого збору в розмірі 335,82 грн.

28.09.2018 року стягувачем ПП «Юртрейд» до державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області подана заява вих. № 28/09/18 про повернення виконавчого документа, а саме. наказу Господарського суду Чернігівської області №2/185 від 21.08.2007 року без виконання (а.с.64).

08.10.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусовою виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Ленько А.М., відповідно до положень пункту1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі його заяви.

09.10.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Ленько А.М з посиланням на положення статей 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП №10723992 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 149729,91 грн., враховуючи сплату частини виконавчого збору в сумі 335,82 грн.

Вважаючи винесену постанову про стягнення виконавчого збору протиправною, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV (у редакції, чинній на час прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (частина перша).

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV визначалось, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. <…> Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом (частина перша).

Пунктом 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII (набрав чинності 05.10.2016 року) встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

При цьому згідно з частиною третьою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII в разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1-4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Як вже зазначалось, 05 жовтня 2016 року набув чинності Закон №1404, згідно з яким примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини сьомої Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404 виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Так, із матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з невиконанням боржником у добровільному порядку постанови про відкриття виконавчого провадження, 09.10.2018 року відповідачем прийнято постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 149729,91 грн., 08.10.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусовою виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Ленько А.М., відповідно до положень пункту1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі його заяви.

Станом на час прийняття постанови від 09.10.2016 року, чинними були положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII, пунктом 5 частини першої статті 3 встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про стягнення виконавчого збору у розмірі 149729,91 грн. від 09.10.2018 року, винесену в межах виконавчого провадження № 10723992, винесена відповідачем на підставі та в межах норм чинного законодавства.

Дана правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду від 22 лютого 2018 року справа № 816/823/17.

Посилання суду першої інстанції, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №10723992 від 12.12.2007 прийнята з порушенням вимог 18 Закону «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 21.04.1999 № 606-ХІV, а саме за відсутності відповідної заяви стягувача, не може братися судом до уваги, так як дана постанова не є предметом оскарження та на час винесення постанови про стягнення виконавчого збору оскаржена не була та є чинною.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області - задовольнити, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» - відмовити.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 329, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: О.М.Кузьмишина

І.В.Федотов