Справа № 812/3587/14
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року справа №812/3587/14

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12 червня 2014 року (повний текст складено 12 червня 2014 року в м. Луганськ) у справі № 812/3587/14 (суддя І інстанції - Широка К.Ю.) за позовом Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську про визнання дій щодо не виплати суми витрат на виплату пенсії неправомірними, зобов'язання відшкодувати витрати на виплату та доставку пенсій по втраті годувальника в розмірі 900,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська звернулось до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську про визнання дій щодо не виплати суми витрат на виплату пенсії неправомірними, зобов'язання відшкодувати витрати на виплату та доставку пенсій по втраті годувальника в розмірі 900,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у листопаді-грудні 2013 року квітні 2014 року УПФУ в Артемівському районі м. Луганська виставило ВВД ФССНВПЗ України в м.Луганську за період з 01.011.2013 по 30.04.2014 до взаємозаліку ( відшкодування виплачених пенсій) пенсію ОСОБА_1, якій з 25.11.2009 року була призначена пенсія по втраті годувальника ОСОБА_2, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно до Акту № 91 ОСОБА_2 помер внаслідок нещасного випадку на підприємстві на Шахті «ЮР-ШОР», місто Воркута.

Звертає увагу, що відповідач мотивував відмову тим, що нещасний випадок з годувальником ОСОБА_2 стався на підприємстві, яке розташовано на території іншої держави, а тому враховувати суму пенсії до взаємозаліку немає законних підстав.

Вважає дану відмову безпідставною та незаконною.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 12 червня 2014 року у справі № 812/3587/14 у задоволенні позову - відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив оскаржене рішення суду скасувати, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Актом №91 про нещасний випадок від 02.10.1980 року зафіксовано, що ОСОБА_2 помер внаслідок нещасного випадку на підприємстві на Шахті «ЮР-ШОР»(а.с.20-21).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 із зазначенням причини смерті (отруєння окисом вуглецю (а.с. 19).

Встановлено, що на день смерті ОСОБА_2, його дружині ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3.) було повних 40 років.

Розпорядженням № 152409 від 15.05.2013 ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії у зв'язку з переходом на пенсію по втраті годувальника (а.с.18).

Між сторонами виник спір щодо обов'язку відповідача відшкодовувати позивачу витрати на виплату пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві в розмірі 900,00 грн. за період з 01.011.2013 по 30.04.2014.

Статтею 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до ч.8 ст. 36 цього Закону пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, призначаються відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності ".

Відповідно до ст.21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності " (далі - Закон №1105) у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні:

а) допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності;

б) одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого;

в) щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого;

г) пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

д) пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

є) допомогу дитині відповідно до статті 9 цього Закону;

Згідно зі ст. 28 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:

1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати пенсії по інвалідності потерпілому;

4) страхової виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника;

5) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

6) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Положення ч. 2 п. 5 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" встановлюють що, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Міністерством юстиції України 16.05.2003 зареєстрована постанова правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 № 5-4/4, якою затверджено "Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку навиробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання"(далі- Порядок).

Пунктом 2 Порядку визначено механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду витрат, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій.

Згідно з п. 4 Порядку, відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення",ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Відповідно до п. 5 Порядку, органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях.

Згідно з п. 6 Порядку головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підставі поданих актів узагальнюють і узгоджують Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі вищевказаної Довідки на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

З вищевикладеного вбачається, що витрати, понесені Пенсійним фондом України на основний розмір пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та на виплату і доставку цих пенсій підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві.

Вищевказані витрати повинні бути документально підтверджені та пов'язані з виплатою пенсії саме особам, які постраждали від нещасного випадку на виробництві або знаходились на утриманні померлого.

Відповідно до ст.33 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності " у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Такими непрацездатними особами є жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють.

З аналізу зазначених норм Законів вбачається, що основною умовою одержання щомісячних страхових виплат по втраті годувальника є володіння особою відповідними ознаками: непрацездатна, знаходилась на утриманні померлого.

Закон прямо зазначає умови отримання пенсії по втраті годувальника ( в тому числі досягнення віку непрацездатності) на час настання страхового випадку, тобто смерті потерпілого.

Порядком відшкодування не встановлено обмежень щодо періодів виплати пенсії, які включаються до цього списку.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3.) на момент смерті чоловіка - ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_3.) виповнилось повних 40 років, на час смерті чоловіка пенсійного віку не досягла, непрацездатною не визнавалась, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для відшкодування ВВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Луганську управлінню Пенсійного фонду України в Артемівському районі м.Луганська витрат, пов'язаних з виплатою пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, відсутні.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12 червня 2014 року у справі № 812/3587/14 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12 червня 2014 року у справі № 812/3587/14 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Сіваченко

О.О.Шишов