Справа № 805/1216/18-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року справа №805/1216/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Арабей Т.Г., Ястребової Л.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 805/1216/18-а (головуючий І інстанції Зеленов А.С. ) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

06.09.2018 року позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та накладення штрафу на в.о. начальника ГУ ПФУ в Донецькій області за невиконання судового рішення.

В обґрунтування зазначив, що 28 липня 2018 року звернувся до відповідача із проханням про виконання рішення суду. 31.08.2018 року позивач отримав відповідь ГУ ПФУ в Донецькій області, в якій зазначено, що пенсія позивачу перерахована та в її виплаті відмовлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та накладення штрафу відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою встановити судовий контроль за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №805/1216/18-а від 29.03.2018 року, а також накласти штраф за невиконання судового рішення на керівника пенсійного органу.

Обґрунтування апеляційної скарги.

ГУ ПФУ в Донецькій області не виплатило позивачу пенсію з 01.01.2016 року по 01.01.2018 року, що складає 30829,79 грн та в добровільному порядку відмовляє її виплатити, тобто рішення суду виконано частково.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Обставини справи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.03.2018 року задоволено позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугою років, починаючи з 01 січня 2016 року.

Зобов'язано відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії відповідно до ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року, ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". № 947 віл 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268", довідки № 1657 від 15 травня 2017 року про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Донецької області, починаючи з 1 січня 2016 року.

Судом також відмовлено у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно до ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018 року зазначене судове рішення набрало законної сили 30 травня 2018 року.

06.09.2018 року позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні зазначеної заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом суду, а не обов'язком. До того, ж відсутні підстави для встановлення судового контролю, оскільки відповідач не ухиляється від виконання рішення суду, а виконує його самостійно в добровільному порядку.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначеній нормі кореспондують положення пункту 1 частини 6 статті 246 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині рішення у разі необхідності вказується про порядок і строк виконання рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції,а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Таким чином, зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов'язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття рішення у справі.

Разом з тим, вказаною нормою КАС України передбачено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов'язань у межах відповідної справи.

Тобто, встановлення судового контролю при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов'язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.

Натомість, захист прав позивача внаслідок рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду передбачено положеннями ст. 383 КАС України.

За приписами ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Матеріали справи свідчать, що при постановленні рішення судом першої інстанції судовий контроль не встановлювався.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлення судового контролю за відповідною заявою позивача вже після постановлення рішення у справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №826/18826/14.

З огляду на зазначене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю та накладення штрафу.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 805/1216/18-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 805/1216/18-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 11 грудня 2018 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2018 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Арабей

Л.В. Ястребова