Справа № 572/2292/18
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3306/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Судової-Хомюк Н.М., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу поліцейського управління патрульної поліції в Рівненській області Гарбариніної Євгенії Олександрівни на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2018 року (головуючий суддя Березень Ю.В., м. Сарни) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського управління патрульної поліції в Рівненській області Гарбариніної Євгенії Олександрівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

09 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з позовом до поліцейського управління патрульної поліції в Рівненській області Гарбариніної Є.О. про визнання протиправною та скасування постанови серії ВР № 073182 від 28.07.2018 про застосування до нього штрафу в розмірі 1020 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2018 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову ВР № 073182 від 28 липня 2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження в справі закрите в зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - УПП в Рівненській області 704 грн 80 коп. судового збору в дохід держави.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції поліцейський управління патрульної поліції в Рівненській області Гарбариніна Є.О. оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову - про відмову в задоволенні позову.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги, зазначає, що вважає неправомірним стягнення судового збору на користь держави в сумі 704,80 грн. Крім того, вважає, що суд першої інстанції закривши провадження у справі втрутився в дискрецію суб'єкта владних повноважень.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 поліцейським управління патрульної поліції в Рівненській області Гарбариніною Є.О. винесена постанова ВР № 073182 від 28 липня 2018 року по справі про адміністративні правопорушення, за вчинення адміністративних правопорушеньпередбачені ч. 5 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою до ОСОБА_2 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_2 28 липня 2018 року о 10 годині 50 хвилин в м. Сарни по вул. Військовій, 20, керуючи автомобілем марки «Toyota Avensis», державний номер НОМЕР_1, в порушення п. 8.4 «ґ» Правил дорожнього руху України, здійснив зупинку на місці, яке позначено дорожнім знаком 5.38 та дорожньою розміткою 1.30, не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до пп. «ґ» п. 8.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила, ПДР), інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Вимогами пп. «ґ» п. 2.1 Правил передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно Розділу 33 «Дорожні знаки» Правил інформаційно-вказівний знак 5.38 позначає «Місце для стоянки». Застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Знак з літерою «Р» та символом даху застосовується для критих стоянок. Знак з літерою «Р» та символом автобуса застосовується для критих стоянок з можливістю пересадки на маршрутні транспортні засоби.

Відповідно до Розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил горизонтальна лінія 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю».

Вимогами статті 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною 5 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено, що зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вимогами ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, всупереч вимогам зазначеної статті, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вірним є висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено порушення ОСОБА_2 пп. «ґ» п. 2.1, пп. «ґ» п. 8.4 Правил дорожнього руху.

При цьому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про закриття провадження у справі в зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Однак, помилковим є висновок суду першої інстанції про необхідність стягнення з відповідача судового збору в сумі 704,80 грн, з урахуванням наступного.

Вимогами ч. 4 ст. 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Верховний Суд України у постановах від 13 грудня 2016 року у справі №21-1410а16 та від 31 січня 2017 року у справі № 298/1232/15-а висловив правовий висновок щодо застосування положень законодавства, які регулюють відносини, пов'язані зі сплатою судового збору у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Зокрема Верховний Суд України зазначив, що у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288, КУпАП. статей 2-4 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору. КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції.

У випадку незгоди із судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду справи і цієї категорії, позивач вправі оскаржити його в апеляційному порядку. Однаковою мірою це стосується й відповідача у спірних правовідносинах, оскільки він як рівноправна сторона в адміністративній справі також має право на апеляційне/касаційне оскарження судового рішення.

Необхідними умовами для обчислення та сплати судового збору за подання апеляційної/касаційної скарги у цій категорії справ є встановлення і віднесення предмета оскарження до об'єктів справляння судового збору; ставка цього платежу, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. Розгляд позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення провадиться з урахуванням положень статей 287, 288 КУпАП, які передбачають звільнення від сплати платежу за судовий перегляд цих рішень. Норми Закону України «Про судовий збір» не містять положень щодо підстав, умов, розміру та порядку сплати судового збору за подання позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, а відтак і за подання апеляційної/касаційної скарги.

У зв'язку з цим за подання позивачем або відповідачем - суб'єктом владних повноважень апеляційної скарги на рішення адміністративного суду у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у поряду і розмірах, встановлених Законом України «Про судовий збір», сплаті не підлягає.

Щодо твердження апелянта про втручання суду у дискрецію суб'єкта владних повноважень, то вони не заслуговують на увагу, оскільки згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати оскаржуване судове рішення з прийняттям нового про задоволення позову.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 3 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу поліцейського управління патрульної поліції в Рівненській області Гарбариніної Євгенії Олександрівни задовольнити частково, рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2018 року по справі № 572/2292/18 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ВР № 073182 від 28.07.2018 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Н.М. Судова-Хомюк

Т.І. Шинкар