Справа № 821/373/16
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/373/16

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.
Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Херсон

Повний текст судового рішення складений 27.08.2018 р.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

23.03.2016р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства (надалі ПАТ) «Дельта Банк» про визнання протиправним та скасування рішення щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу №046-21061-170215 від 17.02.2015р., укладеного з ПАТ «Дельта Банк»; визнання протиправними дій щодо невключення відомостей щодо неї до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно з договором № 046-21061-170215 від 17.02.2015р.; зобов'язання включити її до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно неї як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач посилається на те, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» дійшла до безпідставного висновку, що укладений з нею договір банківського вкладу є нікчемним, тому порушено її право на отримання гарантованої суми вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 27.08.2018р. визнано протиправним та скасовано рішення відповідача, яке оформлене наказом №813 від 16.09.2015р. (в тому числі додатки до нього) в частині застосування наслідків нікчемності договору №046-21061-170215 банківського вкладу (депозиту) у доларах США від 17.02.2015р., що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1; визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення відомостей про ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню згідно договору №046-21061-170215 банківського вкладу (депозиту) у доларах США від 17.02.2015, що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1; зобов'язано відповідача включити до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відомості про ОСОБА_1 за договором №046- 21061-170215 банківського вкладу (депозиту) у доларах США від 17.02.2015, що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1, та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором №046-21061-170215 банківського вкладу (депозиту) у доларах США від 17.02.2015р.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.02.2015р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США №046-21061-170215 (далі - Договір), предметом якого є розміщення вкладу в сумі 3000 доларів США на строк до 19.03.2015 р. із виплатою відсотків. /а.с.15/

17.02.2015р. на банківський рахунок ОСОБА_1 з банківського рахунку ОСОБА_2 було здійснено переказ коштів у сумі 3000 доларів США. / а.с.18/

Разом з тим, ще 30.10.2014р. постановою Національного Банку України №692/БТ від 30.10.2014р. «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних» було визнано проблемним строком на 180 днів, та були встановлені певні обмеження щодо його діяльності.

Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015р. №150 прийнято рішення про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015р. №50 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» з 03.03.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В.

За наслідками засідання комісії перевірки правочинів за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк», призначеної наказом уповноваженої особи Фонду від 29.05.2015р. №408, оформленого протоколом від 15.09.2015р., та на виконання наказу відповідача від 16.09.2015р. №813 застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу, за якими здійснено перерахування коштів на вклади як третім особам, так і власникам депозитних рахунків з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

23.09.2015р. позивача повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 17.02.2015р. №046-21061-170215, укладеного з ПАТ «Дельта Банк» згідно пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі Закону №4452-VI). / а.с.20/

02.10.2015 р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову №634 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк»».

Згідно з інформацією, опублікованою на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 02 жовтня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», яким призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. з 05.10.2015р. до 04.10.2017р.

З метою захисту порушеного права позивач звернулася до суду про скасування рішення уповноваженої особи про визнання нікчемним правочину - договору банківського вкладу, укладеного з ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на те, що за вказаним рішенням її незаконно позбавлено права на відшкодування вкладу.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави вважати правочин, укладений між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» нікчемним, а тому дії уповноваженої особи щодо невключення позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду є неправомірними.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог з наступних підстав.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон №4452-VI) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 4 Закону №4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до ч.4 ст. 26 цього Закону уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію, формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом.

Пунктами 3,4 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14, визначено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 ч.4 ст. 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/БТ ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії проблемних строком на 180 днів.

Крім того, зазначеною постановою встановлено, зокрема, заборону проведення Банком будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Частиною 1 ст.1062 ЦК України визначено, що на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше.

Пунктом 1.8 спірного договору банківського вкладу, укладеного 20.02.2015р. між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», передбачено, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього договору. /т.1 а.с.10/

Пунктом 2.2. договору встановлено, що із підписанням цього договору вкладник засвідчує, що він ознайомлений з Правилами та погоджується вважати обов'язковими для застосування взаємовідносин, які виникли на підставі цього договору.

Крім того, відповідно до п. 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради директорів АТ «Дельта Банк» протоколом №14 від 20 березня 2013 року встановлено, що зарахування на вкладений (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається (крім зарахування грошових сум від законного представника за вкладами на ім'я особи, законним представником якої він є, та крім інших випадків, передбачених нормами діючого законодавства України та/або продуктами банку).

Відповідно до положень постанови Правління Національного Банку України №365 від 16 вересня 2013 року «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України» безготівкове перерахування коштів в іноземній валюті дозволяється лише з інших власних рахунків або шляхом внесення грошових коштів у касу банку. Зарахування інших надходжень в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи не дозволяється.

Аналізуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що обов'язковою умовою чинності спірного договору №046-21061-170215 від 17.02.2015 року банківського вкладу (депозиту) «Лояльний», є зарахування коштів на відкритий депозитний рахунок з власного рахунку позивача або внесення коштів готівкою особисто, про що зазначено у п.1.8 договору банківського вкладу № 046-21061-170215 від 17.02.2015 року /а.с.15/

Комісію з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» під час здійснення перевірки виявлено, що кошти для зарахування на депозитний рахунок позивача надійшли з рахунку ОСОБА_2 /а.с.15/

В матеріалах справи наявна виписка з рахунку ОСОБА_1, відповідно до якої на її рахунок 17.02.2015р. переказані кошти у сумі 3000 дол. США. від ОСОБА_2 / а.с.18/

При цьому з виписки по особовим рахункам вбачається, що 17.09.2015 року кошти у сумі 3000 дол. США повернуті з депозитного рахунку позивача внаслідок застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу №046-21061-170215 від 17.02.2015 року. /а.с.19/

Тобто, зарахування коштів на рахунок позивача фактичне не проводилось, а відбулося коригування структури банківського балансу через зміну обліку грошових зобов'язань.

Частинами 1 та 2 ст. 38 Закону №4452-VI встановлено, що уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 ст.38 Закону №4452-VI закріплено підстави, з яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема пунктом 7 встановлено випадки нікчемності правочинів, коли банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі вимог Закону №4452-VI уповноваженою особою Фонду наказом №67 від 12.03.2015 утворено Комісію з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», яка дійшла до висновку про визнання правочинів за вкладними операціями, що укладені між банком та фізичними особами після 16.01.2015р., та за якими здійснювалося перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами, нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої ст. 38 Закону № 4452-VI.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» Кадировим В.В. від 16.09.2015 №813 визнано нікчемним, зокрема, договір банківського вкладу №046-21061-170215 від 17.02.2015р. /а.с.162/

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Отже, нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу уповноваженої особи Фонду від 16 вересня 2015 року № 813 у частині визнання нікчемним правочину за договором банківського вкладу (депозиту) від 25 лютого 2015 року № 046-21061-170215, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1

Згідно із частинами першою, другою та десятою статті 38 Закону №4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов'язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ «Дельта Банк» і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, яке прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку. Відповідно позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 910/12294/16 від 11 квітня 2018 року, №910/24198/16 від 16 травня 2018 року та № 910/17448/16 від 16 травня 2018 року.

Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов'язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), тому не можуть порушуватися будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу. Тому, права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

Отже, встановлена правова природа згаданого наказу унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу уповноваженої особи Фонду від 16 вересня 2015 року № 813 у частині визнання правочину за договором банківського вкладу (депозиту) від 17 лютого 2015 року № 046-21061-170215, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1, нікчемним правочином, не можуть бути розглянуті у судовому порядку.

За таких обставин судова колегія дійшла до висновку про закриття провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 КАС в зазначеній частині.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018р. (справа №819/353/16).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції порушив вимоги матеріального та процесуального права, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в порядку п.4. ч.1 ст. 317 КАС України з прийняттям нового судового рішення.

Відповідно до ч.6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» задовольнити частково, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким закрити провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» про визнання протиправним та скасування наказу уповноваженої особи Фонду від 16 вересня 2015 року № 813 у частині визнання нікчемним правочину за договором банківського вкладу (депозиту) від 25 лютого 2015 року №046-21061-170215, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» про визнання протиправними дій щодо неключення ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів, та про зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» включити ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.