Справа № 211/4122/18
Суддя: Ніколенко Д. М.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/4122/18
Провадження № 2-а/211/149/18
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
12 грудня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Ніколенко Д.М.,
за участю секретаря судового засідання Гулько А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом вказавши, що 18 серпня 2018 року відносно нього відповідачем була винесена постанова серії НК №593099 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340,00 грн. за нібито скоєне правопорушення у вигляді керування автомобілем, яке обладнане світловим приборами з нанесеною тоніровкою, що зменшує її прозорість на світло пропущення. Однак він стверджує, що не порушував ПДР, а постанова не відображає дійсних обставин справи, так як складена без зауважень та пояснень його, не складався інспектором і протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, в постанові вказано місце розгляду а/з М-06 Київ-Чоп 500 км., а в п. 6 постанови вказано що на М-06 Київ-Чоп 501 було вчинено правопорушення. Крім того, відносно нього одночасно іншим поліцейським зі складу патрульної групи складалася інша постанова серії НК № 599526 від 18 серпня 2018 року, але місце скоєння іншого правопорушення та місце складання іншої постанови також відрізняється від даних у оскаржуваній постанові. Стверджує, що автомобіль йому не належить, а має іншого власника, про це поліцейський впевнився, перевіривши реєстраційне посвідчення на автомобіль, однак це не знайшло своє відображення в постанові. Він не був згодний з правопорушенням, а тому повідомив про це поліцейського, тому повинен був складений протокол про адміністративне правопорушення. Вважає, що наявні всі підстави для визнання постанови протиправною та скасування її, тому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 593099 від 18 серпня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.
В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_3 не з'явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, наполягала на задоволенні позову.
Відповідач інспектор УПП ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до суду надійшов відзив на позов.
В обґрунтування відзиву зазначено, що 18 серпня 2018 року на автодорозі М-06 Київ-Чоп 502 км. + 100 м. позивач керуючи т.з. Toyota FJ Cruiser номерний знак АЕ5767С здійснив обгін, для чого виїхав на зустрічну смугу руху, перетнувши горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.1., що забороняється п. 11.3 ПДР. Патрульні поліцейські, у відповідності до ст.ст. 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію» на 500 км автодороги зупинили позивача, перевірили у нього наявність документів, передбачених п. 2.1. ПДР. Під час огляду автомобіля поліцейський виявив технічну несправність транспортного засобу, з яким його експлуатація забороняється. Так, на задніх світлових приладах автомобіля було нанесено тонування, яке зменшує їх прозорість та світло пропускання. На зауваження поліцейського позивач пояснив, що транспортний засіб не його. Однак таке пояснення не звільняє його від відповідальності, оскільки субєктом правопорушення є за ч. 1 ст. 121 КУпАП саме водій, а не власник транспортного засобу. Позивачу було розяснено йому права та обовязки, повідомивши причину зупинки. Переконавшись у виконанні вимог ст.278 КУпАП, інспектором було складено у відношенні позивача постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. Місце вчинення адміністративного правопорушення здійснювалось на 500 км автодороги М-06, вказано 501 км., бо правопорушення триваюче (несправність була з початку його руху і до зупинки поліцейськими, а також після продовження руху, не була усунута позивачем на місці події. Вважає, що при винесенні постанови інспектор керувався нормами КУпАП та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими правовими актами, тому просить в задоволенні позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи та переглянувши відеозапис, суд дійшов до таких висновків.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Як встановлено судом, 18 серпня 2018 року поліцейським управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2. було винесено постанову серії НК № 593099 відносно ОСОБА_1, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 18 серпня 2018 року, керуючи транспортним засобом марки «Toyota FJ Cruiser» номерний знак АЕ5767С, на автодорозі М-06 Київ-Чоп 501 км. + 100 м. з технічною несправністю: на задніх світлових приборах автомобіля було нанесено тонування, яке зменшує їх прозорість та світло пропускання, чим порушив п.п.31.4.3 «ґ» ПДР України та за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Частиною 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 №1395 (далі - Інструкція) .
Пунктом 4 Інструкції передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених в т.ч. ст.121 КУпАП.

Відповідно до абз. 2 п. 5 Інструкції поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

З аналізу зазначених норм вбачається відсутність обов`язку поліцейського складати протокол у випадку вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП (постанова Верховного Суду від 12 березня 2018 року №751/6165/17).

Крім того, частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність в т.ч. за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями) (далі ПДР).

Відповідно до п.1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.

Згідно з підпунктом д) пункту 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до підпункту 31.4.3 «ґ» пункту 31.4 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Згідно п. 31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Нормами ч.2 ст.70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.

З наведеного вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

На підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем в якості доказу до письмових заперечень надано відеозапис правопорушення.

При відтворенні відеофіксації здійсненої відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення 18 серпня 2018 року відносно ОСОБА_1 (СД-диск наданий відповідачем) вбачається, що о 09:54 на зауваження поліцейського щодо тонування світлових приладів позивач повідомив, що автомобіль не його, надавши відповідні документи, однак факт тонування на відео не зафіксовано. О 09:56 позивачу продемостровано відео, де він перетнув горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.1., та розяснено позивачу права.

Однак, на думку суду, доказів про нанесення тонування позивачем на автомобіль поліцейським не надано, а тому не беруться судом до уваги вказане у відзиві на позов. Також інспектором поліції не проведено технічного обстеження фар транспортного засобу чи нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

При огляді в судовому засіданні відеозапису судом не встановлено, чи ззовні фара має ознак несанкціонованого нанесення тонування та плівки, чи ні.

Доказів того, що фари автомобіля позивача не відповідають вимогам стандартів, в тому числі будь-які експертні дослідження з цього приводу, суду не надані. Світловіддача вказаних фар не вимірювалась, відповідні акти перевірки технічного стану вказаного автомобіля не складались.

Крім того, відповідачем особисто зроблено висновки щодо тонування світлових приладів на автомобілі позивача без вивчення документів на автомобіль, дослідження наявності технічних характеристик та заводських установок, без проведення відповідного експертного дослідження.

Таким чином, відповідачем не доведено факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та не спростовано доводи позивача щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість та протиправність постанови про накладення адміністративного стягнення серії серії ЕАВ № 564569 від 28 серпня 2018 року, тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 134, 139, 243-246, 286 КАС України ,суд,-

ухвалив:

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 564569 від 28 серпня 2018 року винесену поліцейським управління патрульної поліції у Львівській обалсті Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КупАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня його проголошення.

Суддя Д.М.Ніколенко