Справа № 826/6709/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 грудня 2018 року № 826/6709/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДепартаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1, позивач) з позовом до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ) (далі також - Департамент соцполітики КМДА, відповідач), в якому просила:

- визнати бездіяльність Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) протиправною та скасувати рішення оформлене протоколом №2 Комісії для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 16.03.2018, про відмову мені ОСОБА_1 у встановленні статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії А;

- зобов'язати Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повторно розглянути питання та прийняти рішення щодо встановлення для ОСОБА_1 статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видати посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії А на підставі експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 03.01.2018 №7234.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно та всупереч вимог законодавства було відмовлено позивачу у встановлені статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі відповідного посвідчення з посиланням на те, що інвалідність пов'язану з впливом аварії на Чорнобильській АЕС позивачці встановлено вже після досягнення повноліття.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2018 відкрито провадження в справі №826/6709/18 за вказаним позовом ОСОБА_1 та дану справу призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження).

У встановлений судом строк від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву з додатковими матеріалами. Свої заперечення проти позову відповідач мотивував тим, що 16.03.2018 на засіданні Комісії з розгляду питань, пов'язаних з встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, була розглянута справа ОСОБА_1 щодо надання останній статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та видачі посвідчення категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи. За результатами проведеного засідання Комісією прийнято рішення про відсутність підстав для встановлення позивачці статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи з посиланням на те, що: надані документи не відповідають вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51, а саме: у зв'язку з тим, що інвалідність пов'язана з впливом аварії на Чорнобильській АЕС була встановлена ОСОБА_1 після досягнення повноліття. Дане рішення Комісії відповідач вважає обґрунтованим і правомірним.

З урахуванням викладеного, виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов до висновку про можливість розгляду даної адміністративної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 (дівоче прізвище позивача до реєстрації шлюбу 26.08.2005), ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого 19.03.1986 позивач народилася в с. Плесецьке, Васильківського району у Київській області.

10.04.1997 на підставі п. 7 ст. 27 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Київською обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 встановлено статус дитини, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та видане посвідчення серії НОМЕР_2 (термін дії якого, з урахуванням виданих до нього вкладок НОМЕР_3 та НОМЕР_4, становив до 27.02.2002).

Як пояснив відповідач в тексті відзиву на позов, правовою підставою для отримання статусу дитини, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, слугувала та обставина, що позивач в період з 26.04.1986 по 30.06.1986 постійно проживала в с. Плесецькому Васильківського району Київської області, де середня доза опромінення щитовидної залози для дітей віком до 3-х років становила 28,7 сГр. Наведені обставини визнають відповідачем та підтверджуються довідками виконавчого комітету Плесецької сільської ради народних депутатів від 30.09.1996 №246 та довідкою Васильківської районної державної адміністрації №3026, виданою ОСОБА_1 0.04.1997.

Відповідно до Експертного висновку від 03.01.2018 №7234, виданого Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, (далі - Експертний висновок №7234) позивачу встановлено діагноз: пухлина хробака та лівої гемісфери мозочка: стан після резекційної трепанації потиличної кістки та видалення пухлини у 1993 році - ПГЗ-астроцитома з атипією. Виражені вестибулярні, стато-корординаційні порушення, правобічна пірамідна недостатність, виражений церебрастенічний синдром, цефалічний синдром. Одночасно цим Експертним висновком №7234 встановлено, що захворювання позивачки пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

З урахуванням Експертного висновку №7234та враховуючи характер захворювання пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС, позивачу відповідно до довідки Спеціалізованої радіологічної МСЕК серії АВ №0971337 від 12.02.2018 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією встановлено ІІІ (третю) групу інвалідності на строк до 01.03.2021, з рекомендацією щодо проходження 10.02.2021 чергового переогляду.

Після отримання Експертного висновку та довідки МСЕК, 12.02.2018 ОСОБА_1 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою щодо встановлення статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі посвідчення категорії 1 серії А. Разом із заявою від 12.02.2018 позивачем в якості додатків були надані копія паспорту, копія посвідчення серії НОМЕР_2, оригінал Експертного висновку, копія довідки МСЕК.

Дана заява позивача (копія якої з усіма додатками надана відповідачем до суду разом з відзивом на позов) була перенаправлена Управлінням праці та соціального захисту населення на розгляд до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до наданої суду копії Витягу з протоколу засідання Комісії для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, від 16.03.2018 №2, Комісією вирішено, що підстав для визначення статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи не має, оскільки: «надані документи не відповідають вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Інвалідність пов'язана з впливом аварії на Чорнобильській АЕС встановлена після досягнення повноліття».

Копія вказаного Витягу з протоколу засідання Комісії було направлено на адресу ОСОБА_1 разом з листом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 21.03.2018 №36-124.

Вважаючи рішення Департаменту соцполітики КМДА, в особі Комісії, від 16.03.2018 протиправним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (надалі - Закон №796-ХІІ, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

За змістом норм п. 6 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п'ятої статті 17 цього Закону.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу у передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з часу одруження або влаштування на роботу), визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 цього Закону (ч. 2 ст. 11 Закону).

Відповідно до норм ст. 27 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, належать неповнолітні діти, які:

1) евакуйовані із зони відчуження, у тому числі діти, які на момент евакуації знаходились у стані внутрішньоутробного розвитку;

2) проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше одного року у зоні безумовного (обов'язкового) відселення;

3) проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше двох років у зоні гарантованого добровільного відселення;

4) проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше трьох років у зоні посиленого радіоекологічного контролю;

5) народились після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, або народжені матір'ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

6) хворі на рак щитовидної залози незалежно від дозиметричних показників, а також хворі на променеву хворобу;

7) одержали дозу опромінення щитовидної залози внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка перевищує рівні, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 12 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Неповнолітнім дітям, зазначеним у статті 27 цього Закону, в разі захворювання причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи встановлюється відповідно до частини першої цієї статті.

При цьому, в силу положень ч. 3 ст. 12 зазначеного Закону, на встановлення причинного зв'язку між погіршенням стану здоров'я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи мають право особи, яким після досягнення повноліття не буде надано відповідно до частини першої статті 11 цього Закону статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, з числа: зазначених у пункті 2 статті 27 цього Закону; народжених після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих, або матір'ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих; хворих на рак щитовидної залози.

Пунктом 8 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 (далі - Порядок №51), який в період до 25.07.2018 регулював правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено наступне.

Неповнолітнім дітям, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, видаються посвідчення жовтого кольору, серія Д. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу у передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням, відповідно з часу одруження або влаштування на роботу) особам, зазначеним у ст. 27 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», категорії встановлюються відповідно до ст. 14 зазначеного Закону, а посвідчення видаються згідно з цим Порядком. Аналогічні положення містяться у п. 8 чинного Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громад, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551.

Системний аналіз викладеного дає підстави для висновку про те, що до потерпілих від Чорнобильської АЕС відносяться особи, які досягли повноліття, з числа зазначених в ст. 27 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким спеціалізованою медико-соціальною комісією встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи.

За змістом ч.1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (ст. 10, 11 і ч. 3 ст. 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Як свідчать наявні у справі матеріали та не заперечують сторони, експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, від 03.01.2018 №7234 встановлено, що захворювання позивача пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС. Також позивачці встановлено ІІІ групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним із впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 12.02.2018 серії АВ №0971337.

В ході розгляду даної справи жодна із сторін не надала суду документальних доказів на підтвердження фактів скасування в досудовому/судовому порядку цього рішення МСЕК, хоча право на оскарження такого передбачено п. 25 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317. У зв'язку з цим у суду відсутні підстави не приймати до уваги при розгляд справи вказані документальні докази, а також піддавати сумніву достовірність таких.

Суд встановив, що за змістом зазначених Експертного висновку та Довідки МСЕК причиною захворювання, яке призвело до інвалідності позивача, є вплив аварії на ЧАЕС, що встановлено медичною комісією, з огляду на що суд вважає, що позивач набула право на встановлення їй статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

При цьому, та обставина, що позивач до досягнення повноліття не проходила медичного обстеження на встановлення не спростовує наявності причинного зв'язку між захворюванням та впливом Чорнобильської катастрофи, з огляду на документальне підтвердження цього факту Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №826/3650/17.

Положеннями п. 2 та 10 Порядку №51 (що діяв на момент прийняття оспорюваного рішення) визначено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Згідно абзац. 5 п. 10 Порядку №51, видача посвідчень провадиться інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи

З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду заяви позивача оскаржуваним рішенням Комісії для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідач позбавив позивача певного кола прав, свобод та соціальних гарантій, якими остання була наділена, у зв'язку з наданням державою певного правового статусу - особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Такі вчинені відповідачем дії виключають обставину допущення ним бездіяльності по відношенню до позивача. А тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині вимоги про скасування рішення, оформлено протоколом Комісії №2 від 16.03.2018, в частині відмови ОСОБА_1 у встановлені статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Що стосується правомірності решти заявлених позивачем вимог зобов'язального характеру, а саме: про зобов'язання відповідача повторно розглянути питання та прийняти рішення щодо встановлення їй відповідного статусу, а також видати посвідчення, то суд зазначає наступне.

За змістом п. 11 чинного Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551, посвідчення видаються уповноваженими органами за поданням райдержадміністрацій за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Пунктами 1, 2 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 26.09.2017 №1189 «Про деякі питання встановлення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» уповноважено Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розглядати документи та здійснювати від імені виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видачу посвідчень громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Для чого Департаменту було надано доручення утворити Комісію для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердити її склад та Положення про неї.

Таким чином, рішення про видачу посвідчення особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, приймається Департаментом соціальної політики Київської міської державної адміністрації на підставі відповідного рішення Комісії для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи вимоги Порядку №551 та розпорядження Київської міської державної адміністрації від 26.09.2017 №1189, суд дійшов висновку про передчасність заявленої позивачем позовної вимоги про зобов'язання Департаменту соціальної політики Київської міської державної адміністрації видати позивачу відповідне посвідчення. Водночас суд вважає за необхідне з метою повного захисту порушених прав та інтересів позивача прийняти рішення про зобов'язання Департаменту соціальної політики Київської міської державної адміністрації повторно розглянути питання та прийняти рішення щодо встановлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі документів, поданих нею разом із заявою від 12.02.2018, з урахуванням наведених у тексті цього судового рішення висновків суду.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 зазначеного Кодексу).

В даному випадку питання про розподіл судових витратах не вирішується, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні цієї позовної заяви відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2018, а тому відповідно витрати по сплаті судового збору не понесла.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: 02166, АДРЕСА_1) до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (, місцезнаходження: 03165, м. Київ, просп. Комарова, 7) про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Комісії для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, при Департаменті соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оформлене протоколом засідання такої Комісії від 16.03.2018 №2, в частині відмови у встановленні статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 ОСОБА_1.

Зобов'язати Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) повторно розглянути питання та прийняти рішення щодо встановлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі документів, поданих нею разом із заявою від 12.02.2018, з урахуванням наведених у тексті цього судового рішення висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок