Справа № 0540/8601/18-а
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 р. Справа№0540/8601/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 - довір. від 12.09.2018 року № 4224

від відповідача - Голуб М.І. - довір. від 18.12.2017 року № 36558/10/05-99-10-06

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_3

до відповідача Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень:

- від 15.05.2018 року № про сплату штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) з податку на доходи фізичних осіб в сумі 170 грн.;

- від 15.08.2018 року № про сплату грошового зобов'язання за платежем військовий збір в сумі 16320 грн. 80 коп.;

- від 15.05.2018 року № про сплату грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 216850 грн.08 коп.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, як вважає позивач, податкові повідомлення - рішення, які оскаржуються, винесені відповідачем з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування.

Зазначає, що на позивача не розповсюджується обов'язок подати контролюючому органу податкову декларацію про майновий стан і доходи, в якій відобразити дохід у вигляді додаткового блага, отриманого від ПАТ «Укрсоцбанк» внаслідок анулювання (прощення) останнім заборгованості та відповідно сплатити податок на доходи фізичних осіб та сплатити податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, оскільки такий обов?язок покладений на кредитора.

Враховуючи наведене, просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав на її безпідставність та зазначив, що податкові повідомлення - рішення, які оскаржуються, винесені відповідачем в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування.

Вказав, що нормами чинного законодавства передбачений обов'язок позивача сплачувати податок на доходи фізичних осіб.

Зазначив, що позивачем не виконаний обов'язок щодо відображення у податковій декларації за 2015 рік доходу у вигляді додаткового блага, отриманого від ПАТ «Укрсоцбанк» внаслідок анулювання (прощення) останнім заборгованості та відповідно не виконаний обов'язок щодо сплати податку на доходи фізичних осіб.

Враховуючи наведене, просить в задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представники позивача надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з'ясував наступні обставини справи.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4, місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 24-25).

11.04.2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області здійснена документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складений акт № 379/05-99-13-04/НОМЕР_5 (а.с. 16-23).

Під час перевірки податковим органом встановлені порушення ОСОБА_3 вимог чинного законодавства, зокрема:

- пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, пп. «а» п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України, в період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року не вівся облік доходів і витрат у книзі обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу;

- пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. «в» п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України щодо неподання до ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області податкової декларації про майновий стан і доходи за результатами звітного (податкового) 2015 року;

- п. 36.1 ст. 36, п. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.3 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року на суму 173480 грн. 06 коп.

- пп.1.2, 1.4, 1.5 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з військового збору за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року на суму 13056 грн. 67 коп. (а.с. 16-23)

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийняті податкові повідомлення - рішення:

- від 15.05.2018 року № про сплату штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) з податку на доходи фізичних осіб в сумі 170 грн.;

- від 15.08.2018 року № про сплату грошового зобов'язання за платежем військовий збір в сумі 16320 грн. 80 коп.;

- від 15.05.2018 року № про сплату грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 216850 грн.08 коп. (а.с. 13-15)

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 19.10.2006 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 468 і/2006, згідно якого кредитор зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (а.с.27-29).

10.11.2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладений договір про внесення змін №4 до договору кредиту від 19.10.2006 року № 468і/2006, згідно якого станом на дату укладання цього договору заборгованість за договором кредиту складає 43777,56 доларів США та заборгованість по процентам за користування кредитом складає 9502,24 доларів США, сторони домовились, що погашення заборгованості за договором кредиту в сумі 15000 доларів США здійснюється позичальником не пізніше 10.11.2015 року (а.с. 32).

Крім того, у договорі від 10.11.2015 року № 4 зазначено, що залишкова заборгованість позичальника перед кредитором за договором кредиту в сумі 38279,80 доларів США підлягає анулюванню (прощенню).

Згідно п. 3.2* цього договору, позичальник погоджується, що він повідомлений про анулювання (прощення) заборгованості на зазначених вище умовах у сумі згідно п. 3.2 цього договору про внесення змін та про свій обов'язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прощеної залишкової заборгованості за кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.

Таким чином, відповідач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування доходів фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом, загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 164.1.2 п. 164.1 ст.164 Податкового кодексу України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України.

Згідно абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, згідно п.3.2 договору від 10.11.2015 року № 4 шляхом укладання цього договору позичальник погоджується, що він повідомлений про анулювання (прощення) заборгованості на зазначених вище умовах у сумі згідно п. 3.2 цього договору про внесення змін та про свій обов'язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прощеної залишкової заборгованості за кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 14.1.47, пп. 14.1.56 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Відповідно до пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

Згідно пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ПАТ «Укрсоцбанк» не здійснював прощення курсової різниці позивачу, а сума нарахованих та виплачених доходів є анульованою основною сумою залишкової заборгованості за кредитом позивача в сумі 38279,80 доларів США, що еквівалентно 870865 грн. 45 коп.

Тобто, анульований борг позивача є доходом останнього, який підлягав включенню платником податку до його річного оподатковуваного доходу, як отримане додаткове благо відповідно до абзацу "д" підпункту 164.2.17. пункту 164.2. статті 164 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач, як платник податку, зобов'язаний подати контролюючому органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, в якій відобразити дохід у вигляді додаткового блага, отриманого від ПАТ «Укрсоцбанк» внаслідок анулювання (прощення) останнім заборгованості та відповідно сплатити податок на доходи фізичних осіб.

Оскільки судом встановлений факт невиконання позивачем свого обов'язку щодо відображення у податковій декларації за 2015 рік доходу у вигляді додаткового блага, отриманого від ПАТ «Укрсоцбанк» внаслідок анулювання (прощення) останнім заборгованості та відповідно сплатити податок на доходи фізичних осіб, суд вважає, що податкові повідомлення - рішення, які оскаржуються, винесені відповідачем в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем надані суду належні докази правомірності висновків про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування в розумінні зазначеної норми Закону.

Враховуючи наведене та те, що нормами чинного законодавства передбачений обов'язок позивача сплачувати податок на доходи фізичних осіб, під час розгляду справи встановлена правомірність висновків органу владних повноважень про порушення позивачем норм чинного законодавств, суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України питання про перерозподіл судових витрат не розглядається.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, ст. 2, ст.6, ст.90, ст.132, ст.139, ст.193, ст.242-244, ст.246, ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень :

- від 15.05.2018 року № про сплату штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) з податку на доходи фізичних осіб в сумі 170 грн.;

- від 15.08.2018 року № про сплату грошового зобов'язання за платежем військовий збір в сумі 16320 грн. 80 коп.;

- від 15.05.2018 року № про сплату грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 216850 грн.08 коп. - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Давиденко Т.В.