Справа № 823/3/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/3/18 Головуючий у 1 інстанції: Рідзель О.А.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Файдюка В.В.

Чаку Є.В.

За участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Графські сади» до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання незаконним наказу та скасування постанови і припису, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Приватне підприємство «Графські сади» звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Черкаській області, в якому просив:

1) визнати незаконним наказ на перевірку від 03 листопада 2017 року №252-н;

2) визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 14 грудня 2017 року за №23-16-14/1343-658, винесену Управлінням державної служби України з питань праці у Черкаській області Держапвної служби України з питань праці (, 1800, м. Черкаси, вул. Шевченка , 205) та припис №23-16-14/1343-0914 від 23 листопада 2017 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано постанову управління Держпраці у Черкаській області від 14.12.2017 №23-16-14/1343-658 та припис від 23.11.2017 №23-16-14/1343-0914.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Управління Держпраці у Черкаській області звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року в частині визнання протиправними та скасування постанови управління Держпраці у Черкаській області від 14.12.2017 №23-16-14/1343-658 та припису від 23.11.2017 №23-16-14/1343-0914;

- відмовити у задоволенні позову Приватного підприємства «Графські сади» в частині визнання протиправними та скасування постанови управління Держпраці у Черкаській області від 14.12.2017 №23-16-14/1343-658 та припису від 23.11.2017 №23-16-14/1343-0914.

Зокрема, апелянт зазначає, що цивільно-правова угода від 01.08.2017 №3 укладена між ПП «Графські сади» та ОСОБА_3 не містить жодних вимог щодо об'єму робіт, який має бути виконаний виконавцем, його якісних та кількісних характеристик, а саме: в угоді відсутні будь-які умови стосовно того, який саме конкретно результат роботи повинен передати виконавець замовнику, не визначено переліку завдань роботи, її обсягу, видів тощо.

Згідно акту приймання виконаних робіт від 30.09.2017 до цивільно-правової угоди №3 від 01.08.2017 у період з 01.08.2017 по 31.08.2017 ОСОБА_3 виконував роботи зі збору врожаю яблук, за що ПП «Графські сади» сплатило 2500 грн.

При цьому, у матеріалах справи відсутня будь-яка додаткова угода про внесення змін до угоди №3 від 01.08.2017, де зазначено конкретний вид та об'єм виконаних робіт, а також вартість робіт.

Таким чином, на думку апелянта, цивільно-правова угода від 01.08.2017 №3 вказує на наявність між позивачем та ОСОБА_3 трудових відносин, не оформлених належним чином, а також свідчить про те, що позивачем допущено зазначеного працівника до роботи без укладання трудового договору письмовій формі та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску та загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушено частину першу та третю ст. 24 КЗпП України.

Крім того, апелянт вказує на те, що під час прийняття рішення у даній справі судом першої інстанції не враховано ту обставину, що постанова Лисянського районного суду Черкаської області від 19.12.2017 по справі №700/929/17 не має преюдиціального значення та не є обов'язковою для суду по даній справі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Відповідно до частини четвертої ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

У відповідності до частини першої ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції не оскаржується в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконним наказу на перевірку від 03 листопада 2017 року №252-н, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Приватне підприємство «Графські сади», , зареєстроване як юридична особа 24.05.2015.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 28.09.2017 р. №8936/04-03 надано відповідачу перелік страхувальників, у яких за результатами моніторингу звітності можливі порушення законодавства про працю (а.с. 78).

Наказом управління Держпраці у Черкаській області №252-Н від 03.11.2017 про проведення інспекційного відвідування наказано головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Слиньку А.М. здійснити у період з 09.11.2017 до 23.11.2017 інспекційне відвідування на предмет додержання законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин та інших питань законодавства про працю в ПП «Графські сади» (а.с. 79-81).

03 листопада 2017 року на підставі вказаного наказу управлінням Держпраці у Черкаській області видано направлення №2398 на проведення інспекційного відвідування ПП «Графські сади» з 09.11.2017 до 23.11.2017 (а.с. 82).

Відповідно до наказу від 03.11.2017 №252-Н та направлення на проведення перевірки від 03.11.2017 №2398, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Слинько А.М. проведено з 20.11.2017 р. до 23.11.2017 р. позапланову перевірку щодо додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено акт перевірки №23-16-14/1343 від 23.11.2017, яким встановлено порушення частин першої та третьої ст. 24 КЗпП України та винесено припис від 23.11.2017 р. №23-16-14/1343-0914 з вимогою їх усунути (а.с. 83-85).

Даний акт перевірки та припис отримані директором ПП «Графські сади» 27.11.2017 р. під розпис, з вказаним актом та приписом останній не згідний про що свідчить відповідні записи у вказаних документах (а.с. 85 зворот, а.с. 86 зворот).

У подальшому, повідомленням та телефонограмою про розгляд справи про накладення штрафів за порушення законодавства про працю від 01.12.2017 р. №1/4003 повідомлено позивача, що розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю відбудеться о 10 год. 10 хв. 14 грудня 2017 року в приміщенні управління Держпраці у Черкаській області, за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 205, кв. 306 (а.с. 91-92).

14 грудня 2017 року заступником начальника управління Держпраці у Черкаській області Жарковою М.В. винесено постанову №23-16-14/1343-658 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 96 000 грн на підставі абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП УКраїни (а.с. 95).

Не погоджуючись з наказом на перевірку від 03.11.2017 №252-Н, постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №23-16-14/1343-658 та приписом №23-16-14/1343-0914, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Кодексом законів про працю України, Законом України від 05.04.2007 №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877-V), Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок №295).

За нормами статті 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

У відповідності до частини першої статті 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Згідно частини третьої статті 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції, у відповідності до якої працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства.

У той же час, предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт (послуг).

Загальне визначення цивільно-правового договору міститься у статті 626 Цивільного кодексу України, згідно частини 1 якої договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Як свідчать матеріали справи, під час проведення інспекційного відвідування контролюючим органом встановлено порушення позивачем норм частин першої та третьої ст. 24 КЗпП, що полягають в не укладенні трудового договору з ОСОБА_3, оскільки праця останнього відповідно до цивільно-правової угоди між ПП «Графські сади» та ОСОБА_3 від 01.08.2017 №3 має ознаки трудового договору та за своїм змістом передбачає виконання функціональних обов'язків менеджера по організації робіт (а.с. 11 зворот).

Так, позивачем під час проведення перевірки контролюючому органу надано цивільно-правову угоду №3 від 01.08.2017, укладену між ПП «Графські сади» (замовник) та ОСОБА_3, згідно п. 1.1 якої замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання виконувати організацію та контроль за збором врожаю яблук протягом 75 днів (а.с. 88-89).

Пунктом 2.2. такого договору закріплено, що за виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду у національній валюті, у розмірі 100 грн за 1 день організації та контролю за збором врожаю яблук. Обсяг та кількість виконуваних робіт визначається у відповідному акті приймання виконаних робіт (а.с. 88).

Згідно з п.10.1 вказаного договору, термін його дії з 01.09.2017 до 31.10.2017 (а.с. 89).

Відповідно до Акту приймання виконаних робіт від 30.09.2017 р. до цивільно-правової угоди №3 від 01.08.2017, наданого відповідачем вбачається, що виконавець виконав роботи по збору урожаю яблук у період з 01 по 31 серпня 2017 року, замовник сплачує виконавцеві винагороду у національній валюті в розмірі 2500 грн (а.с. 90).

Колегія суддів звертає увагу, що у матеріалах справи відсутня будь-яка додаткова угода про внесення змін до угоди №3 від 01.08.2017, де зазначено конкретний вид та об'єм виконаних робіт, що свідчить про помилкове посилання на вказані обставини судом першої інстанції.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що позивачем разом з позовною заявою надано до суду копію цивільно-правової угоди №3 від 01.08.2017 р. іншого змісту, ніж надана до перевірки копія договору №3 від 01.08.2017 р..

Так, у відповідності до п. 1.1 такої угоди №3 від 01.08.2017 р. замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання виконати такі роботи: роботи по збору врожаю яблук у кількості 750 мішків (а.с. 28-30).

Згідно пункту 2.2. договору, за виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду у національній валюті, вже у розмірі 25 грн за 1 мішок зібраних яблук. Обсяг та кількість виконуваних робіт визначається у відповідному акті приймання виконаних робіт (а.с. 28).

Крім того, у відповідності до копії Акту приймання приймання виконаних робіт від 30.09.2017 р. до цивільно-правової угоди №3 від 01.08.2017 р., наданого позивачем до суду першої інстанції, виконавець виконав роботи по збору урожаю яблук у кількості 100 мішків вже у період з 01 по 31 вересня 2017 року, замовник сплачує виконавцеві винагороду у національній валюті в розмірі 2500 грн (а.с. 32).

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що надані позивачем цивільно-правова угода №3 від 01.08.2017 та Акт приймання приймання виконаних робіт від 30.09.2017 до цивільно-правової угоди №3 від 01.08.2017 не є належними та допустимими доказами у розумінні статтей 73 та 74 КАС України, так як містять суперечливі дані у порівнянні з даними, які містяться в документах, наданих ПП «Графські сади» до перевірки.

При цьому, цивільно-правова угода від 01.08.2017 №3 укладена між ПП «Графські сади» та ОСОБА_3, надана до перевірки, не містить жодних вимог щодо об'єму робіт, який має бути виконаний виконавцем, його якісних та кількісних характеристик, а саме: в угоді відсутні будь-які умови стосовно того, який саме конкретно результат роботи повинен передати виконавець замовнику, не визначено переліку завдань роботи, її обсягу, видів тощо.

Посилання суду першої інстанції на постанову Лисянського районного суду Черкаської області №700/929/17 від 19.12.2017 р., якою підтверджено факт укладання саме цивільно-правової угоди між ПП «Графські сади» та ОСОБА_3 колегія суддів вважає помилковими, з огляду на таке.

Постановою Лисянського районного суду Черкаської області №700/929/17 від 19.12.2017 р. справу про притягнення до адміністративної відповідальності директора ПП «Графські сади» ОСОБА_7, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №23-16-14/0731 від 23.11.2017 за частиною першою ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито за відсутністю адміністративного правопорушення.

Так, у відповідності до частини першої статті 41 КУпАП, порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У той же час, відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб підприємців, які використовують найману працю закріплено у частині третій ст. 41 КУпАП.

Відтак, постанова Лисянського районного суду Черкаської області №700/929/17 від 19.12.2017 не може свідчити про факт укладення саме цивільно-правового договору між ПП «Графські сади» (замовник) та ОСОБА_3,

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскільки позивачем допущено зазначеного працівника до роботи без укладання трудового договору письмовій формі та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску та загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушено частину першу та третю ст. 24 КЗпП України, тому підстави для визнання протиправними та скасування постанови управління Держпраці у Черкаській області від 14.12.2017 р. №23-16-14/1343-658 та припису від 23.11.2017 р. №23-16-14/1343-0914 відсутні.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги Приватного підприємства «Графські сади» в частині визнання протиправними та скасування постанови управління Держпраці у Черкаській області від 14.12.2017 №23-16-14/1343-658 та припису від 23.11.2017 №23-16-14/1343-0914, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. В решті рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 - залишити без змін.

Відповідно до частини першої ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуванапостанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 частиною першою ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Черкаській області задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року в частині визнання протиправними та скасування постанови управління Держпраці у Черкаській області від 14.12.2017 №23-16-14/1343-658 та припису від 23.11.2017 №23-16-14/1343-0914 скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині - відмовити.

В решті рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Файдюк В.В.

Чаку Є.В.

Повний текст постанови виготовлено 10.12.2018 року