Справа № 820/5121/17
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/5121/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Подобайло З.Г.

суддів: Лях О.П. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлас" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2018, суддя Білова О.В., м. Харків, повний текст складено 12.03.18 по справі № 820/5121/17

за позовом Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлас"

про стягнення заборгованності,

ВСТАНОВИВ:

Харківське управління Офісу великих платників податків ДФС звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТЛАС", в якому просить суд, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, стягнути з ТОВ "Котлас" податковий борг з рахунків в банках, №5624 відкритий у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 305299; №4655 відкритий у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 305299; №7370 відкрити у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 305299; №6350 відкритий у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 305299; №4804 відкритий у Казначейство України(ел. адм. подат.) МФО 899998; та з рахунків в цінних паперах, а саме: № 6714, відкритий у ПАТ "Приватбанк" МФО 305299, , на суму 97656,34 грн.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Котлас" має заборгованість перед бюджетом у сумі 97656,34грн. з податку на прибуток та за платежем штрафні санкції за пальне. Зазначена заборгованість виникла за рахунок несвоєчасної сплати податкових зобов'язань, донарахованих податковим органом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 березня 2018 р. адміністративний позов Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлас" податковий борг з рахунків в банках, №5624 відкритий у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 305299; №4655 відкритий у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 305299; №7370 відкрити у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 305299; №6350 відкритий у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 305299; №4804 відкритий у Казначейство України (ел. адм. подат.) МФО 899998; та з рахунків в цінних паперах, а саме: № 6714, відкритий у ПАТ "Приватбанк" МФО 305299, , на суму 97656,34 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Котлас" , не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу, вважає, що що під час розгляду справи позивачем, на якого покладається обов'язок доказування, посилань або доказів на підтвердження відповідних обставин не надано, а його доводи зводяться лише до посилання на акт перевірки, вимоги податкового органу є безпідставними. Вважає , що штрафна санкція в розмірі 95624,95 грн., застосована податковим повідомленням-рішенням № від 21.06.2017 є необґрунтованою, оскільки позивачем не зазначено та не доведено, що акцизна накладна була відображена позивачем у податковій звітності, а відповідно до правової позиції Верховною суду, викладеної у постанові від 07 березня 2018 року у справі №805/2410/17-а визначальним у спірних правовідносинах є те чи зараховувалися кошти позивачу на оплату реалізованого товару або відбувалася його поставка, оскільки лише за таких обставин є підстави вважати, тцо платник податків. порушив строки. Передбачені пунктом 231,6 статті 231 Податкового кодексу України. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 березня 2018 року , прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС у повному обсязі.

В письмових поясненнях представник позивача вказує , що позивачем не було надано суду належні та допустимі докази формування та вручення податкової вимоги ТОВ «Котлас» на суму податкового боргу, що складає 97 656,34 грн. та виник на підставі податкових повідомлень -рішень № від 17.01.2017 на суму 1020 грн., № від 21.06.2017 на суму 1020 грн., № від 21.06.2017 на суму 95 624,95 грн.

Харківське управління Офісу великих платників податків ДФС не погоджується з апеляційною скаргою товариства, вважає , що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2018р. є цілком обґрунтованим, також були дослідженні всі докази за справою, просить суд залишити рішення без змін , а а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник позивача підтримав обґрунтування та вимоги апеляційної скарги , наполягав на її задоволенні .

Представники відповідача підтримали свої заперечення та просили суд залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін , перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що Товариство з обмеженою відповідальністю "Котлас" зареєстроване як юридична особа за адресою: 61001, Харківська обл., місто Харків, вул. Дружби Народів, б. 206.

Так, Чернігівською ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області була проведена камеральна перевірка відповідача, за результатами якої складено акт перевірки № 232/25-22-12-04-24 від 25.11.2016, в якому податковим органом встановлено порушення відповідачем п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п. 137.4 ст. 137 ПК України - факт неподання податкової декларації з податку на прибуток приватних підприємств за ІІІ квартал 2016 року.

На підставі акту перевірки № 232/25-22-12-04-24 від 25.11.2016 Чернігівською ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 17.01.2017, яким позивачу визначено суму штрафної санкції у розмірі 1020 грн (а.с.29).

Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС була проведена камеральна перевірка відповідача, за результатами якої складено акт перевірки № 204/28-10-50-06/337298946 від 10.03.2017, в якому податковим органом встановлено порушення відповідачем п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України - факт неподання податкової декларації з податку на прибуток приватних підприємств за 2016 рік.

На підставі акту перевірки № 204/28-10-50-06/337298946 від 10.03.2017 Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС винесено податкове повідомлення-рішення № від 29.03.2017, яким позивачу визначено суму штрафної санкції у розмірі 1020 грн .

Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС проведена перевірку відповідача, за результатами якої складено акт перевірки № 537/28-10-50-06/337298946 від 08.06.2017, в якому податковим органом встановлено порушення відповідачем п. 231.6 ст. 231 ПК України - факт несвоєчасної реєстрації в ЄРАН акцизних накладних.

На підставі акту перевірки № 537/28-10-50-06/337298946 від 06.06.2017 Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС винесено податкове повідомлення-рішення № від 21.06.2017, яким позивачу визначено суму штрафної санкції у розмірі 95624,95 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення надсилалися на адресу відповідача, податкові повідомлення-рішення № від 21.06.2017 та № від 29.03.2017 були отримані представником відповідача, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 18, 22-зворотній бік), а податкове повідомлення-рішення № від 17.01.2017 не було вручено відповідачу, що підтверджується конвертом із зазначенням причини невручення поштового відправлення: "за закінченням терміну зберігання".

Податкові повідомлення-рішення № від 21.06.2017, № від 29.03.2017 та № від 17.01.2017 вважаються належним чином врученими відповідачу.

Зазначені податкові повідомлення-рішення № від 21.06.2017, № від 29.03.2017 та № від 17.01.2017 не оскаржені відповідачем ані в адміністративному, ані в судовому порядку, отже, суми грошового зобовязання , що визначені в них , є узгодженими.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з наявності у відповідача податкового боргу у розмірі 97656,34 грн. , який не погашений, тому позивачем у передбачений законом спосіб заявлені позовні вимоги на стягнення наявної суми податкового боргу відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За положеннями підпункту 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

За змістом пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Матеріали справи свідчать та сторонами не спростовано , що суми штрафних санкцій не сплачені відповідачем у зазначений строк, у зв'язку з чим загальна сума податкового боргу відповідача становить 97656,34 грн.

Наявність податкового боргу відповідача у розмірі 97656,34 грн. підтверджена матеріалами справи та відомостями з інтегрованих карток платника ІС «Податковий блок».

На виконання пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України Державна податкова інспекція у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області, в якій на той момент перебував на обліку відповідач, направила на адресу відповідача податкову вимогу №227-17 від 07.04.2016, яка була отримана відповідачем 19.04.2016, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.79).

За приписами п.59.5 Податкового кодексу України слідує, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином , колегія суддів зазначає , що у відповідача існує податковий борг в іншій збільшеній сумі ні сума визначена у податковій вимозі, при цьому, на іншу збільшену суму вже нова податкова вимога, додатково, не надсилається, тому доводи апеляційної скарги щодо не надіслання нової податкової вимоги на суму 97656,34 грн. є помилковими.

На момент розгляду справи судом сума заборгованості у розмірі 97656,34 грн. відповідачем не погашена, з моменту направлення податкової вимоги податковий борг не переривався, що підтверджується даними облікових карток позивача з податку на додану вартість, податку на прибуток з приватних підприємств та акцизного податку на пальне.

Згідно до п.п. 20.1.28 та 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право стягувати з банків та інших фінансових установ пеню за несвоєчасне виконання ними рішень суду та доручень платників податків про сплату податків, зборів, платежів; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 95.4 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Отже, виходячи з приписів статті 95 Податкового кодексу України, податкова заборгованість платників податків стягується контролюючим органом на підставі рішення суду шляхом: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та за рахунок реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків. При цьому, право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків виникає у контролюючого органу через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

За змістом пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Таким чином, у зв'язку із тим, що за відповідачем рахується узгоджена сума податкового боргу, яка добровільно ним не сплачена, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлас" податковий борг з рахунків в банках, №5624 відкритий у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 305299; №4655 відкритий у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 305299; №7370 відкрити у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 305299; №6350 відкритий у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 305299; №4804 відкритий у Казначейство України(ел. адм. подат.) МФО 899998; та з рахунків в цінних паперах, а саме: № 6714, відкритий у ПАТ "Приватбанк" МФО 305299, , на суму 97656,34 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на безпідставність застосування штрафної санкції в розмірі 95624,95 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № від 21.06.2017 та на позицію Верховного суду, викладену в постанові від 07 березня 2018 року у справі №805/2410/17-а до уваги судом не приймаються , оскільки в даній справі розглядаються вимоги про стягнення податкового боргу , який виник, в тому числі і у зв'язку з несплатою узгодженої суми за вказаним податковим повідомлення-рішенням , яке є чинними та товариством не оскаржено. Враховуючи те , що в даному позові не оскаржується податкове повідомлення-рішення № від 21.06.2017 та підстави його прийняття , тому практика Верховного суду , викладена в в постанові від 07 березня 2018 року у справі №805/2410/17-а , не підлягає врахуванню при вирішенні даної справи , оскільки стосується інших правовідносин.

Жодні доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321 ,323,325,328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлас" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2018 по справі № 820/5121/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях А.М. Григоров
Повний текст постанови складено 10.12.2018.