Справа № 723/2337/18
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 723/2337/18

Головуючий у 1-й інстанції: Дедик Н.П.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

10 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2018 року (ухвалене у м. Сторожинець 02 листопада 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про зміну постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Сторожинецького районного суду Чернівецької області із позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України в якому з урахуванням змінених позовних вимог просив суд постанову у справі про порушення митних правил №0900/40800/18 від 15.06.2018 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення митних правил змінити, звільнити останнього від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі закрити.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2018 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що визнає порушення ним ч.3 ст.470 МК України, однак на це були причини, оскільки автомобіль був пошкоджений і викрадені номерні знаки його колишньою дружиною, через що не мав можливості своєчасно вивезти транспортний засіб. Вказав, що у вчиненому щиросердно розкаюється, просить закрити провадження по ст.22 КУпАП. Зазначив, що факт пошкодження транспортного засобу та викрадення номерних знаків підтверджується його зверненням до відділу поліції, поясненнями ОСОБА_3, відібраними в ході перевірки за його зверненням. За результатами перевірки ніхто не був притягнутий до відповідальності, так як згідно повідомлення відділу поліції встановлено наявність цивільно-правових відносин. В подальшому ОСОБА_2 звернувся до власника автомобіля щодо виготовлення номерних знаків, що було здійснено протягом 5 місяців і на даний час номерні знаки наявні. Спричинені автомобілю пошкодження ОСОБА_2 самостійно усунув, тому документи на підтвердження ремонтних робіт відсутні. Просив врахувати скрутне матеріальне становище довірителя, оскільки за рішенням суду змушений сплачувати аліменти на чотирьох дітей. Вказує, що ч.1 ст.460 МК України визначає умови звільнення особи від відповідальності за порушення митних правил, якими є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджуються відповідними документами. Вважає, що при розгляді справи має бути враховано мотив вчиненого правопорушення, необережна форма вини, що обумовлюється пошкодженням автомобіля та викраденням номерних знаків, витрати на ремонт автомобіля та замовлення нових номерних знаків, які не є співмірними завданій порушенням шкоді, а також, що в результаті вчиненого позивачем правопорушення не завдано значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб. Також слід врахувати співвідношення вчиненого протиправного діяння із моральними засадами суспільства, загальними показниками економічного благополуччя населення в країні, постраждалих від правопорушення та особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, який є скрутним.

Відповідач не подав відзив або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 26.01.2018 ОСОБА_2 ввіз на територію України з метою транзиту через територію України транспортний засіб "JEEP GRAND CHEEROKEE", кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Велика Британія).

29.01.2018 ОСОБА_2 звернувся із заявою до Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області про те, що його дружина ОСОБА_3 з родиною 28.01.2018 у вечірній час на ґрунті ревнощів пошкодили його припаркований транспортний засіб "JEEP GRAND CHEEROKEE" та забрали номерні знаки і відмовляються повернути.

Згідно рапорту працівника поліції від 29.01.2018, 28.01.2018 надійшло звернення ОСОБА_2 про пошкодження транспортного засобу, яке було зареєстровано за №557. Виїздом на місце пригоди встановлено, що 28.01.2018 в смт. Красноїльськ дружина ОСОБА_3 на ґрунті ревнощів умисно пошкодила автомобіль "JEEP GRAND CHEEROKEE" на іноземній реєстрації та забрала номерні знаки.

Згідно листа СВ Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області від 06.02.2018 №1600 слідчим відділенням розглянуто звернення ОСОБА_2, зареєстроване за №557 від 28.01.2018, відомості, які містяться в матеріалах, не свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а мають місце цивільно-правові відносини, так як ОСОБА_2 повідомив, що його дружина ОСОБА_3 пошкодила спільно нажитий транспортний засіб, що знаходився в користуванні заявника.

З пояснень ОСОБА_3, відібраних ДОП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Мотреску М.Г. вбачається, що вона заперечила той факт, що саме вона пошкодила транспортний засіб, вказавши, що коли приїхала на місце події, то побачила побиту машину.

Відповідно до висновку про результати розгляду заяви ОСОБА_2, затвердженого начальником Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області 24.02.2018 встановлено, що заявник повідомив про пошкодження дверей та вікна автомобіля. Виїздом на місце події було проведено опитування ОСОБА_2, який повідомив, що підозрює свою дружину ОСОБА_3 Остання в ході опитування пояснила, що між нею та заявником існують неприязні відносини, але вона не пошкодила автомобіль. Виходячи з викладеного перевірку по заяві було припинено.

30.03.2018 головним державним інспектором п/п «Порубне-Сірет» був складений протокол про порушення митних правил №0900/40800/18, про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.3 ст.470 МК України.

Постановою в справі про порушення митних правил №0900/40800/18 від 15.06.2018 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн, так як встановлено, що ОСОБА_2 в порушення вимог ст.95 МК України станом на 30.03.2018 не вивіз за межі митної території України транспортний засіб "JEEP GRAND CHEEROKEE", кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Велика Британія), ввезений ним 26.01.2018 з метою транзиту через територію України, який необхідно було вивезти з території України у встановлений законом термін.

Позивач визнав факт вчинення вказаного порушення, але при цьому вважає, що наявні підстави для звільнення від відповідальності за порушення митних правил та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення згідно ст.22 КУпАП у зв'язку із малозначністю вчиненого діяння.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що суд вправі звільнити особу від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення в тих випадках, коли він є суб'єктом, уповноваженим на розгляд справи про порушення митних правил, оскільки такі процесуальні дії належать до виключної компетенції органу, який розглядає справу.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ч.1 ст.381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення, на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно із ч.1 ст.90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною першою статті 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень, зокрема для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Згідно ч.2 ст.95 МК України до строків зазначених у частині першій даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України. При цьому частиною 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України умовами звільнення особи від відповідальності за порушення митних правил, якими є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджуються відповідними документами.

Посилання позивача на те, що він не мав можливості своєчасно вивезти транспортний засіб оскільки автомобіль був пошкоджений і викрадені номерні знаки його колишньою дружиною, суд не вважає такими, що зупиняють перебіг строку, передбаченого частиною першою статті 95 МК України, адже вказані доводи не підтверджені жодними належними доказами, а дружина позивача заперечує факт нанесення ушкоджень автомобілю та викрадення номерних знаків.

До того ж, положення ч.2 ст.95 МК України застосовуються виключно у випадку повідомлення митного органу про факт настання обставин, вказаних у ст. 192 МК України. Разом з цим, позивач не повідомляв митні органи про зазначені обставини.

За приписами ч.3 ст.470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановлено, що позивач визнає факт вчинення порушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, однак просить суд звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ст.522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468, 469, частинами першою - п'ятою статті 470, статтями 474, 475, 477-480, частинами першою - п'ятою статті 481, статтею 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Справи про порушення митних правил, передбачені частиною шостою статті 470, статтями 471-473, 476, частиною шостою статті 481, статтями 482-484 цього Кодексу, а також усі справи про порушення митних правил, вчинені особами, які не досягли 18-річного віку, розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями).

Статтею 22 КУпАП визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Колегія суддів зазначає, що вчинене позивачем правопорушення, не може вважатись малозначним.

Не можуть свідчити про малозначність вчиненого позивачем порушення також і посилання позивача на: скрутне матеріальне становище, оскільки за рішенням суду змушений сплачувати аліменти на чотирьох дітей; мотив вчиненого правопорушення, необережну форму вини, що обумовлюється пошкодженням автомобіля та викраденням номерних знаків; витрати на ремонт автомобіля та замовлення нових номерних знаків, які не є співмірними завданій порушенням шкоді; в результаті вчиненого позивачем правопорушення не завдано значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб; співвідношення вчиненого протиправного діяння із моральними засадами суспільства, загальними показниками економічного благополуччя населення в країні, постраждалих від правопорушення.

Так, вказані обставини за своїм змістом є такими, що можуть пом'якшувати відповідальність.

А відповідно до статті 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що відсутні підстави вважати, що відповідачем не враховані зазначені позивачем обставини, адже в ч.3 ст.470 МК України передбачено безальтернативну санкцію, а тому відповідач вправі застосувати штрафні санкції лише в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Смілянець Е. С.