Справа № 420/5669/18
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5669/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 11.09.2018 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 14 892,00 грн. та від 17.10.2018 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 5 100,00 грн. у виконавчому провадженні №57181971.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 року у справі №815/829/18, 17.08.2018 року було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням грошового забезпечення, зазначеного у довідці військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2017 року №386, зокрема грошової допомоги на оздоровлення, допомоги та одноразової премії.

При цьому доплату пенсії за вересень 2018 року у сумі 385,49 грн. позивачем було виплачено ОСОБА_1 19.09.2018 року по дорученню №Д-С1, доплату пенсії з 13.06.2018 року по 31.08.2018 року в сумі 1002,27 грн. головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було зараховано на картковий рахунок 24.09.2018 року.

Разом з тим, доплату пенсії за період з 15.09.2017 року по 12.06.2018 рік в сумі 4805,78 грн. ОСОБА_1 позивачем буде виплачено згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року.

Про зазначенні обставини відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області було повідомлено листом від 25.09.2018 року №15675/03.

На підставі вищезазначеного позивач вважає оскаржувані постанови незаконними, необґрунтованими, а отже такими, які підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 03.12.2018 року позовну заяву головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині визнання протиправною та скасування постанови від 11.09.2018 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 14 892,00 грн. у виконавчому провадженні №57181971 було повернуто позивачу через пропуск ним строку звернення до суду (а.с. 45-46).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року в іншій частині адміністративний позов головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області був прийнятий до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 12.12.2018 року (а.с. 2-3).

Позивач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином та своєчасно, надав до суду клопотання про розгляд справи №420/5669/18 без його участі в порядку письмового провадження (а.с. 53-54). В клопотанні зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі.

Представник управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області до судового засідання також не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином та своєчасно, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 55-56) та відзив на адміністративний позов (а.с. 57-61; 77-81). З відзиву відповідача вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 року у справі №815/829/18 позивачем виконано не в повній мірі, зокрема позивачем не було виплачено ОСОБА_1 суму перерахованої пенсії за період з 15.09.2017 року по 12.06.2018 року.

Згідно із ч. 9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене положення Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Судом у справі встановлено наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 року у справі №815/829/18 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено в повному обсязі (а.с. 103-104). Визнано протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу та виплати різниці в пенсії за минулий час та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 15.09.2017 в розмірі, обчисленому з урахуванням складових грошового забезпечення, зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2017 року №386, в тому числі грошової допомоги на оздоровлення, допомоги, одноразової премії та провести відповідні виплати з врахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2018 року апеляційну скаргу головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 року у справі №815/829/18 було повернуто апелянту.

Зазначену ухвалу суду головним управлінням ПФУ в Одеській області було отримано 22.06.2018 року, про що свідчить відбиток штампу позивача, зроблений на супровідному листі ухвали (а.с. 15; 16).

17.08.2018 року на виконання рішення суду позивачем було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням грошового забезпечення, зазначеного у довідці військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2017 року №386, зокрема грошової допомоги на оздоровлення, допомоги та одноразової премії.

11.09.2018 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коваленком В.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП№57181971) на підставі виконавчого листа №815/829/18, виданого 06.07.2018 року Одеським окружним адміністративним судом. У зазначеній постанові було вказано про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с. 10; 85-86).

Вищезазначена постанова листом від 11.09.2018 року №091-7497 була направлена відповідачем на адресу головного управління ПФУ в Одеській області та отримана останнім 17.09.2018 року (а.с. 36; 84).

У відповідь на даний лист головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області направило відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області відповідь від 25.09.2018 року №15675/03 (а.с. 21), у якій зазначило, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 було проведено 17.08.2018 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду України також зазначено, що доплата пенсії за вересень 2018 року у сумі 385,49 грн. була виплачена ОСОБА_1 19.09.2018 року по дорученню №Д-С1, а доплата пенсії з 13.06.2018 року по 31.08.2018 року в сумі 1002,27 грн. зарахована на картковий рахунок 24.09.2018 року.

Разом з тим позивач також зазначив, що доплату пенсії за період з 15.09.2017 по 12.06.2018 в сумі 4 805,78 грн. буде виплачено ОСОБА_1 згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649.

17.10.2018 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС ГТУЮ в Одеській області Коваленком В.О. за невиконання рішення суду на позивача було накладено штраф у розмірі 5 100,00 грн. (а.с. 94-95).

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Дослідивши адміністративний позов, відзив управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України №1404- VIII від 02.06.2016 року «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404- VIII).

Так статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно частин 1, 2 статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону №1404-VIII встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно положень ст. 27 Закону України Про виконавче провадження, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно зі ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Судом встановлено, що в постанові державного виконавця від 17.10.2018 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 5 100, 00 грн. зазначено, що боржником рішення суду виконано не в повному обсязі, а саме не проведено виплати згідно до перерахунку.

Як вбачається з листа головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 06.08.2018 року №091-6463, адресованого відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області, перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням грошового забезпечення зазначеного у довідці військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2017 року №386, зокрема грошової допомоги на оздоровлення, допомоги та одноразової премії було здійснено 17.08.2018 року.

Доплату пенсії за вересень 2018 року у сумі 385, 49 грн. було виплачено ОСОБА_1 19.09.2018 року по дорученню №Д-С1, доплату пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 13.06.2018 року по 31.08.2018 року в сумі 1002,27 грн. було зараховано на картковий рахунок 24.09.2018 року.

Доплату пенсії за період з 15.09.2017 по 12.06.2018 в сумі 4 805,78 грн. буде виплачено згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 (а.с. 69).

Суд зазначає, що Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду затверджений постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року (далі Порядок №649) визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Відповідно до пункту 2 Порядку №649 боржник це орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення.

Згідно п.5 Порядку №649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Згідно з п. 6 Порядку №649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 8 Порядку №649 комісія приймає одне з таких рішень:

- про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку;

- про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п`ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області, не було надано ані до суду, ані до відповідача жодного доказу, який свідчив би про вчинення позивачем дій, зазначених у пункті 5 Порядку №649, зокрема направлення до Пенсійного фонду України: документу, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунку суми, що підлягає виплаті, засвідченого керівником боржника або уповноваженою ним особою.

З даного приводу суд не приймає до уваги надані позивачем до суду листи Пенсійного фонду України від 26.10.2018 року №35349/07-11 та від 30.10.2018 року №35558/07-11, оскільки вони стосуються виключно процедури функціонування реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою та внесення інформації до такого реєстру.

Разом з тим надані листи не є доказом вчинення головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області дій, передбачених Порядком №649 та спрямованих на виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 15.09.2017 по 12.06.2018 в сумі 4 805,78 грн. на виконання судового рішення у справі №815/829/18.

При цьому суд зазначає, що здійснення перерахунку пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підставі вищезазначеного та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази, суд доходить висновку, що позивачем у справі обґрунтованості позовних вимог доведено не було, а тому в задоволенні адміністративного позову головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У зв`язку з відсутністю таких судових витрат у справі №420/5669/18 та підстав для їх розподілу, він при винесенні рішення суду не проводиться.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 180, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні адміністративного позову головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65017, м.Одеса, вул. Канатна, 83) до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65014, м.Одеса, площа Бориса Дерев`янка, 1) про визнання протиправними та скасування постанов - відмовити в повному обсязі.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 272 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 287 ч.6, 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Білостоцький

.