Справа № 588/1402/16-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 588/1402/16-а
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

секретарі судового засідання: Жданюк Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тростянецького районного суду Сумської області від 16 січня 2017 року по справі №588/1402/16-а (головуючий І інстанції: Маслова В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Тростянецького районного суду Сумської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області щодо відмови в перерахунку призначеної позивачу пенсії згідно з його заявою від 07.07.2016 та довідкою прокуратури Сумської області від 23.06.2016 № 178-зп 16;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області здійснити з 01.01.2016 перерахунок призначеної позивачу пенсії, виходячи з 80 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Сумської області від 23.06.2016 № 178-зп 16, без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі

- відновити позивачу виплату пенсії з 01.06.2015 та провести сплату заборгованості.

Постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 16.01.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії (в частині заявлених вимог за період з 21.05.2016 та по день ухвалення даної постанови) - відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Тростянецького районного суду Сумської області від 16 січня 2017 про відмову у задоволенні позовних вимог та ухвалити нову про їх задоволення. Апелянт наголошує на наявності у нього права як на відновлення виплати пенсії, так і на перерахунок.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Тростянецького районного суду Сумської області від 16.01.2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 19 вересня 2018 року ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2017 у справі №588/1402/16 скасовано, а справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії направлено до суду апеляційної інстанції на новий апеляційний розгляд.

Підставою для направлення на новий розгляд стало те, що судом апеляційної інстанції не надано оцінки діям відповідача щодо відмови поновити виплату пенсії позивачу з 01.06.2015 на підставі заяви останнього, при чому надана оцінка діям відповідача щодо відмови у задоволенні заяви позивача про перерахунок пенсії позивача на підставі довідки прокуратури Сумської області від 23.06.2016 № 178-зп 16.

19 жовтня 2018 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду прийнято до провадження справу №588/1402/16-а за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тростянецького районного суду Сумської області від 16 січня 2017 року

Розгляд справи здійснювався з урахуванням приписів ч.4 ст.229, ч.3 ч.2 ст.313 КАС України. Неявка сторін не є перешкодою для вирішення спірного питання за наявними у справі документами, наявність яких є достатньою для надання належної оцінки та прийняття судового рішення.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області з 20.08.2013 та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», що підтверджується протоколом від 20.08.2013 №151 та копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1.

З часу призначення пенсії за вислугу років та на час звернення до суду позивач працював в органах прокуратури Сумської області.

З 01.04.2015 відповідачем виплату пенсії позивачу припинено з посиланням на норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ.

Вважаючи, що з 01.06.2015 відпали підстави для припинення виплати йому пенсії позивач 07.07.2016 звернувся до відповідача із заявами, відповідно до яких просив поновити йому виплату раніше призначеної пенсії з 01.06.2015 та провести її перерахунок, виходячи з 80 відсотків від суми місячного заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Сумської області від 23.06.2016 №178-зп 16.

Листами Управління пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської від 11.07.2016 № А/16 та №А/17 у задоволенні зазначених заяв позивачу відмовлено.

Позивача повідомлено позивача, що 02.03.2015 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01.04.2015. П. 1 розділу 1 цього Закону внесені зміни в ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» №1789 згідно яких тимчасово, у період з 01.04.2015 по 31.12.2015, особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується. Аналогічна норма законодавства на 2016 рік закріплена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України « № 911- VІІІ від 24.12.2015. Оскільки посада, на якій продовжуєте працювати позивач після набуття права на пенсійне забезпечення, дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», виплата пенсії з 01.04.2015 була припинена. У зв'язку із чим підстави для поновлення виплати пенсії відсутні. Також, позивача було повідомлено про відсутність підстав і для перерахунку пенсії у зв'язку із втратою чинності ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789, що передбачала умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, зазначив, що починаючи з 01.06.2015 на позивача не поширюються встановлені ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону від 02.03.2015 №213-VIII) обмеження щодо виплати пенсії, оскільки з 01.06.2015 робота на займаній позивачем посаді не дає права на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними Законами. На даний час особам, які працюють на посадах, визначених згаданими спеціальними Законами, пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відсутні також підстави для перерахунку пенсії на підставі довідки.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Враховуючи обраний спосіб судового захисту в межах спірних правовідносин, положення п.20 ч.1 ст.4, ч.6 ст.12, ч.3 ст.257, 263 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про незначну складність цієї справи.

02.03.2015 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015, який набрав чинності з 01.04.2015 (далі по тексу - Закон України №213).

Вказаним Законом України № 213 внесено зміни до статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до яких установлено, що тимчасово, у період з 01.04.2015 по 31.12.2015, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених «…….. «Про державну службу", "Про прокуратуру", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Виключення з указаного правила становлять лише інваліди I та II груп, інваліди війни III групи та учасники бойових дій, особи, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 5 Прикінцевих положень вищевказаного Закону передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «…….."Про державну службу", "Про прокуратуру", ….».

Оскільки до 01.06.2015 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не прийнято, з указаного дня норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних Законів ("Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів" та інші), є скасованими. Тобто, правові норми, які надавали право особі, яка працює на посаді в органах прокуратури, та інших визначених посадах, на призначення пенсії або щомісячного довічного утримання, припинили дію, починаючи з 01.06.2015.

Таким чином, колегія суддів погоджує висновки суду першої інстанції, що починаючи з 01.06.2015 на позивача не поширюються встановлені частиною першою статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції Закону від 02.03.2015 №213-VIII) обмеження щодо виплати пенсії, оскільки з 01.06.2015 робота на займаній позивачем посаді не дає права на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними Законами. На даний час особам, які працюють на посадах, визначених згаданими спеціальними Законами, пенсія призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VІІІ, який набрав чинності 01.01.2016, внесено зміни до статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зокрема, частину першу вказаної статті викладено в такій редакції: "Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється".

Таким чином, на час звернення позивача із заявою до відповідача про відновлення виплати пенсії, як і на час звернення з позовом до суду, правових підстав для відновлення виплати пенсії ЗУ "Про прокуратуру" не було, тобто враховуючи, що позивач працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України "Про прокуратуру", підстави для виплати йому також з 01.01.2016 пенсії, відсутні.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою суду від 16.01.2017 адміністративний позов ОСОБА_1 в частині заявлених вимог за період з 01.06.2015 по 20.05.2016, було залишено без розгляду, у зв'язку із пропуском строків звернення до суду. Зазначена ухвала суду першої інстанції є такою, що набула законної сили, та не була предметом оскарження в межах справи, тому вимоги позивача про поновлення виплати пенсії з червня 2015 року перебувають за межами перегляду.

Щодо іншої частини заявлених вимог, колегія суддів звертає увагу, що правовою підставою для звернення з позовом до суду щодо проведення перерахунку виплати пенсії з 01.01.2016 року визначено позивачем ст..50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру».

На час призначення позивачеві пенсії пенсійне забезпечення працівників прокуратури визначалося статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII.

Частиною 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, який набрав чинності 1 січня 2015 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, зокрема, частину 18 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до перелічених законів України, зокрема, Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ.

З 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу першого частини 2 статті 46-2, статті 47, частини 1 статті 49, частини 5 статті 50, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, частини 3 статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.

Таким чином, на час прийняття постанови Кабінетом міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013, з прийняттям якої позивач пов'язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії (07 липня 2016 року) положення статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, відповідно до частини 20 якої (у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» підвищено розміри заробітку працюючих працівників прокуратури.

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури, постанова Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 не містить.

На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

Враховуючи наведені вище положення джерел права, колегія суддів дійшла висновку, що з 1 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Проаналізувавши наведені норми законодавства в сукупності з обставинами даної справи й наявними у ній доказами, колегія суддів дійшла висновку про те, що право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу, а тому, зважаючи, що на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Урядом будь-яких умов для перерахунку не визначено, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку, а тому відповідач приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивача, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. ч.6 ст.12, 23, 31, 33, 90, 257, 263, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Тростянецького районного суду Сумської області від 16 січня 2017 року по справі №588/1402/16-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню, а у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, постанова може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У повному обсязі складена 11.12.2018 року.

Головуючий суддя (підпис)М.М. Яковенко
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях М.І. Старосуд