Справа № 804/3727/18
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2018 року Справа № 804/3727/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В. при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_3
до Криничанської районної ради
третя особа головний спеціаліст загального відділу Криничанської районної ради ОСОБА_4
про скасування розпорядження,-
23.05.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Криничанської районної ради Дніпропетровської області про скасування розпорядження голови Криничанської районної ради Дніпропетровської області ОСОБА_5 за №26-р від 24.04.2018 року про оголошення догани начальнику загального відділу Криничанської районної ради Дніпропетровської області ОСОБА_3.
В обґрунтування своїх вимог позивач, зазначила, що відповідачем було винесено розпорядження про оголошення позивачу догани. Позивач вважає вказане розпорядження необґрунтованим, протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, у звязку з чим просила задовольнити позовні вимоги.
25.05.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в адміністративній справі.
23.06.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що оскаржуване розпорядження винесено відповідачем правомірно відповідно до вимог діючого законодавства, у звязку з чим відсутні підстави для його скасування.
27.06.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач заперечує всі доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву та вказано, що вони є не аргументованими та такими, що не відповідають вимогам законодавства.
10.07.2018 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких відповідач заперечує всі доводи позивача наведені у відповіді на відзив.
14.08.2018 року на підставі розпорядження керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 2212д було проведено перерозподіл даної справи та передано вказану справу на розгляд судді Дєєву М.В.
21.08.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було прийнято дану справу до провадження, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
05.09.2018 року у судовому засіданні було витребувано у сторін додаткові докази по справі та відкладено розгляд справи.
14.09.2018 року на виконання вимог суду від представника позивача надійшли додаткові докази по справі.
21.09.2018 року у судовому засіданні представником відповідача було надано витребувані судом докази, також судом було вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
11.10.2018 року у підготовчому судовому засіданні позивачем було надано клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.
11.10.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору головного спеціаліста загального відділу Криничанської районної ради ОСОБА_4.
22.11.2018 року сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду у судове засідання не зявились, у звязку з чим судове засідання було відкладено.
29.11.2018 року у судовому засіданні було закрито підготовче провадження та вирішено перейти до судового розгляду справи по суті, в цьому ж судовому засіданні.
Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, при цьому посилаючись на доводи наведені у позовній заяві та відповіді на відзив.
Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, при цьому посилаючись на доводи наведені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.
Третя особа належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду у судове засідання не зявилась, будь-яких заяв чи пояснень до суду не надала.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 з 03.04.2006 року працює на посаді начальника загального відділу Криничанської районної ради Дніпропетровської області.
24.04.2018 року головою Криничанської районної ради Дніпропетровської області ОСОБА_5 було винесено розпорядження №26-р про оголошення догани ОСОБА_3, у звязку з порушенням п.5 глави 2 розділу 3, п.п1-3,5 глави 3 розділу 3, п.п.1-3,7 глави 4 розділу 3 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях.
Позивач вважає, що вказана догана є незаконною та необґрунтованою, а розпорядження про її оголошення підлягає скасуванню, що і стало підставною для звернення з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (ст.2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»).
Відповідно до статті 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» основними обовязками посадових осіб місцевого самоврядування є:
- додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування;
- додержання прав та свобод людини і громадянина;
- збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома у звязку з виконанням службових обовязків, а також іншої інформації, яка згідно із законом не підлягає розголошенню;
- постійне вдосконалення організації своєї роботи, підвищення професійної кваліфікації;
- сумлінне ставлення до виконання службових обовязків, ініціативність і творчість у роботі;
- шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування;
- недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.
Судом встановлено, що відповідно до п.п. 2.1-2.2. положення про загальний відділ Криничанської районної ради, затвердженого розпорядженням голови районної ради №12-р від 26.02.2013 року, основними завданнями Відділу, є:
2.1. Організаційно-технічне обслуговування районної ради;
2.2. забезпечення чіткої організації внутрішнього електронного документообігу в районній раді, контролю за термінами проходження і виконання службових документів.
Відповідно до п.3.2 Положення, загальний відділ приймає, реєструє та передає за призначенням вхідну кореспонденцію, а також внутрішню документацію районної ради.
Під час роботи з документами, у своїй діяльності загальний відділ користується системою електронного документообігу «Док проф», що автоматизує весь комплекс потоків документообігу: введення у систему документів, їх реєстрацію, розподіл і розсилання, редагування, оперативне збереження, пошук і перегляд, відтворення, контроль виконання, розмежування доступу до документів, прискорення термінів опрацювання документів, удосконалення механізмів зберігання та виконання документів, тощо.
Відповідно до посадової інструкції начальника загального відділу виконавчого апарату Криничанської районної ради, затвердженої розпорядженням голови районної ради №12-р від 26.02.2013 року:
1.1. Начальнику загального відділу підпорядковуються усі працівники загального відділу.
2.1. Начальник загального відділу, окрім іншого:
здійснює керівництво відділом та планує його роботу, організовує роботу відділу і виконання поставлених перед ним завдань;
розподіляє обовязки між працівниками відділу, очолює та координує роботу головного спеціаліста та спеціаліста І категорії загального відділу районної ради;
забезпечує чітку організацію та виконання внутрішнього електронного документообігу в районній раді;
координує роботу відділу з іншими відділами районної ради ;
разом з організаційним та іншими відділами забезпечує організаційно- технічну підготовку сесій та нарад ;
здійснює вичитування проектів рішень, розпоряджень голови районної ради та інших документів, що стосуються роботи районної ради ;
здійснює друкування та копіювання рішень та розпоряджень голови районної ради, вихідної кореспонденції, своєчасне їх доведення до відповідних відділів районної ради, сільських та селищних рад, установ, організацій, службових осіб та громадян;
виготовляє та видає копії, виписки, довідки з прийнятих рішень і
розпоряджень голови районної ради ;
контролює організацію діловодства у відділах районної ради, надає їм методичну допомогу;
здійснює контроль за правильністю користування документами у виконавчому апараті районної ради, готує довідки, звіти, інформації з питань діловодства;
здійснює контроль за збереженням документів, організовує роботу з документами у відповідності з чинним законодавством, забезпечує дотримання працівниками відділу законодавства України з питань місцевого самоврядування та боротьби з корупцією.
2. начальник загального відділу, окрім іншого, зобов'язаний :
забезпечити організацію та виконання внутрішнього електронного документообігу в районній раді, надавати допомогу у веденні діловодства відділам районної ради ;
здійснювати разом з іншими відділами районної ради підготовку сесій районної ради, нарад та засідань ;
4.10 начальник загального відділу, окрім іншого, має право:
вимагати службового розслідування з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.
5. Начальник загального відділу несе відповідальність за:
- якість та своєчасність виконання покладених на нього цією посадовою інструкцією обовязків;
- дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку установи.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», особи, винні у порушенні законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, притягуються до цивільної, адміністративної або кримінальної відповідальності згідно із законом.
В силу вимог ч. 3, 4 ст. 149 КЗпП України, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Так, на підставі розпорядження голови Криничанської районної ради ОСОБА_5 №26-р від 24.04.2018 року «Про оголошення догани ОСОБА_3А.», за неналежне виконання службових обовязків позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано стягнення у вигляді оголошення догани.
У вказаному розпорядженні вказано, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало те, що 30.03.2018 року на засіданні 23 сесії районної ради було оголошено звернення депутатів Аулівської селищної ради щодо зміни категорії селища Вишневе, при цьому було зазначено, що вказане звернення було передано до загального відділу виконавчого апарату районної ради. Станом на 30.03.2018 року вказане звернення не мало реєстраційного номеру, про нього не було повідомлено голову районної ради і без резолюції та підпису голови районної ради воно було передано до юридичного відділу районної раду, у звязку з чим такі дії та бездіяльність позивача призвели до зриву розгляду питання.
Судом встановлено, що 29.03.2018 року до загального відділу Криничанської районної ради надійшов лист №303/02-07 від 28.03.2018 року за зверненням депутатів Аульської селищної ради щодо зміни категорії (статусу) населеного пункту Вишневе.
Вказаний лист, на виконання завдання відділу визначеного у відповідному Положенні та відповідно до своєї посадової інструкції, з використанням особистого електронного ідентифікаційного ключа, зареєстровано у системі електронного документообігу «Док проф».
Під час реєстрації у системі створено відповідну реєстраційно-контрольну картку, де системою автоматично заповнено вхідний номер документу, дату та час його реєстрації у системі, при цьому не було надруковано штрих-код, у звязку із перебоями з електроенергією.
Після реєстрації позивачем вказаного листа, його було передано на подальше опрацювання, передачу на підпис та резолюцію голови, без відповідного штих-коду, у звязку з технічними причинами, які виникли у день реєстрації та у звязку з тим, що вказане звернення повинно було бути розглянуто на наступний день на відповідному засіданні сесії.
30.03.2018 року на засіданні 23 сесії сьомого скликання Криничанської районної ради після розгляду всіх питань, які були включені до порядку денного голова Аульської селищної ради повідомив, що ним було подано звернення від 28.03.2018 року але порушені в ньому питання не були розглянуті на сесії. При цьому, начальником юридичного відділу Криничанської районної ради було повідомлено, що вказане звернення не може бути розглянуте на сесії, оскільки воно не зареєстроване та без резолюції голови.
Після проведення сесії, вказаний лист було повернено до загального відділу на доопрацювання та на оперативній нараді було повідомлено позивача про необхідність подання пояснень, щодо вищевказаної ситуації.
02.04.2018 року у пояснювальній записці позивачем було зазначено, що у звязку з перебоями, які виникли 29.03.2018 року з електроенергією в приміщенні районної ради, надрукувати штрих-код не вдалося з технічних причин, так як лист був фактично зареєстрований через систему електронного документообігу, загальним відділом надано його на розгляд керівництву для подальшого накладення резолюції та опрацювання.
При цьому, головою Криничанської районної ради вказані пояснення не були прийняті та вказано, що вони не відповідають суті обставин та зазначено про необхідність переписати та надати повні пояснення.
Одним із основних принципів служби в органах місцевого самоврядування, закріплених у ст. 4 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», є персональна відповідальність за порушення дисципліни і неналежне виконання службових обов'язків. В свою чергу, ст. 19 цього Закону визначено, що особливості дисциплінарної відповідальності посадових осіб місцевого самоврядування забезпечуються у порядку, передбаченому законом. Проте, на сьогодні такого порядку законом не передбачено.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.
Таким чином, враховуючи відсутність у зазначеному Законі особливої процедури притягнення працівника органу місцевого самоврядування до дисциплінарної відповідальності, в даному випадку застосовується порядок застосування дисциплінарного стягнення та гарантії, передбачені Кодексом Законів про працю України (далі КЗпП України).
Відповідно до ст. ст. 147, 147-1 ч.1, ч.3 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника .
Досліджуючи питання дисциплінарної відповідальності слід зазначити, що це є одним із видів юридичної відповідальності, яка встановлена законодавством за протиправну поведінку працівника.
Так, за протиправне невиконання чи неналежне виконання своїх трудових обовязків особа повинна нести відповідальність, передбачену нормами законодавства про працю.
Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, яким є винне протиправне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обовязків.
Дисциплінарний проступок може виражатись дією або бездіяльністю особи, яка порушує вимоги законодавства про працю, локальних актів, наказів або розпоряджень роботодавця, що встановлюють трудові обовязки працівника.
Пункт 2 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначає, що дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.
У відповідності до ст. 64 Закону України «Про державну службу», за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Частиною 1 статті 65 вказаного Закону встановлено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Частина 2 згаданої статті визначає, що дисциплінарними проступками, зокрема, є: дії, що шкодять авторитету державної служби (пункт 4); невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (пункт 5); недотримання правил внутрішнього службового розпорядку (пункт 6).
Згідно зі ст. 66 Закону України «Про державну службу», до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.
Відповідно до ст. 74 вказаного Закону, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.
Судом встановлено, що звернення від 28.03.2018 року було зареєстровано за № 191/0/1-18 від 29.03.2018 року, о 10:53:47 годин, з вказанням користувача «Ткаченко Світлана Анатоліївна», що підтверджується матеріалами справи, при цьому з технічних причин не надруковано штрих-код, при цьому, як було встановлено, з урахуванням пояснень представників сторін, його одразу було передано на подальше опрацювання.
Передачу вказаного звернення, після його реєстрації, було доручено головному спеціалісту загального відділу Криничанської райнної ради ОСОБА_4, після чого, як встановлено судом, дане звернення було отримано начальником юридичного відділу Криничанської районної ради.
30.03.2018 року під час засідання 23 сесії районної ради, після виступу депутата Аулівської селищної ради про вказане звернення, було прийнято рішення про його підтримання.
З огляду на це, відсутні підстави вважати, що позивачем допускалась протиправні дії чи бездіяльність щодо невиконання своїх службових обовязків, а навпаки, нею вживалися відповідні дії необхідні для оперативного вирішення цього питання, при цьому з незалежних від неї причин вказане звернення було не належним чином оформлене та не передано голові.
Згідно із ч. 1 ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.
З матеріалів справи вбачається, що пояснення були подані позивачем 02.04.2018 року, а оскаржуване розпорядження прийнято 24.04.2018 року, при цьому відповідачем не було повідомлено позивача про намір оголосити догану, що у свою чергу позбавило її можливості вимагати проведення відповідного службового розслідування.
Відповідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни.
Відмова працівника дати письмові пояснення не перешкоджає накладенню на працівника відповідного стягнення.
Дана норма узгоджується з правовою позицією, викладеною ВСУ в Постанові від 19.10.2016 року № 6-2801 цс 15, згідно якої пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.
Разом з тим, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з'ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.
Судом встановлено, що при винесенні оскаржуваного розпорядження відповідачем взагалі не було прийнято до уваги надані позивачем пояснення, а отже воно було винесено без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання принципу рівності перед законом, без повного врахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, а отже вони є неправомірними, а позовні вимоги в частині визнання їх протиправними та скасування підлягають задоволенню.
Також, під час судового розгляду відповідачем не надано доказів на підтвердження наявності негативних наслідків дій позивача у вигляді таких, що відбулися.
Судом встановлено, що зміст звернення №303/02-07 від 28.03.2018 року був озвучений головою Аульської селищної ради ОСОБА_6 під час засідання 23 сесії районної ради та сесією одноголосним голосуванням - «за», прийнято рішення підтримати звернення Аулівського селищного голови стосовно перейменування селища Вишневе, тобто питання фактично було розглянуто та щодо нього прийнято відповідне рішення.
Також, згідно наявного в матеріалах справи листа депутатів Криничанської районної ради вказано, що будь-яких заперечень, щодо відсутності штрих-коду на документі на сесії не було та питання, яке було порушене у зверненні було розглянуто на сесії, негативних наслідків для субєкта звернення не настало.
Особливу увагу суд звертає на те, що встановлення факту дисциплінарного проступку полягає у встановленні (доведенні) протиправності рішення, дії, бездіяльності особи; вини особи; наявності негативних (шкідливих) наслідків; причино-наслідкового звязку між протиправним діянням та порушенням дисципліни, невиконанням (неналежним виконання) покладених обовязків. При цьому, необхідним є встановлення усіх елементів дисциплінарного проступку (об'єкту, обєктивної сторони, субєкту та субєктивної сторони).
Також, слід зазначити, що необхідною умовою для накладення дисциплінарного стягнення є вина працівника (субєктивна сторона дисциплінарного проступку), наявність якої має бути обовязково доведена.
При цьому, обєктивну сторону дисциплінарного проступку складають протиправна поведінка субєкта, негативні (шкідливі) наслідки, причинний зв'язок між ними та поведінкою особи, що притягується до дисциплінарної відповідальності.
Також, відповідачем не обґрунтовано допущення позивачем дій та вчинків, які можуть зашкодити інтересам держави або місцевого самоврядування чи негативно вплинули на репутацію посадової особи місцевого самоврядування.
Крім того, обставинами, які пом'якшують відповідальність працівника серед інших є: усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; високі показники виконання службових завдань, наявність заохочень та урядових відзнак, урядових і державних нагород.
З матеріалів справи вбачається, що позивач за 25 років роботи не мала жодного стягнення та має низку заохочень, грамоти за сумлінне ставлення до службових обовязків та за вагомий особистий внесок у розвиток місцевого самоврядування.
Враховуючи те, що позивач за час виконання службових обов'язків зарекомендувала себе з позитивної сторони, неодноразово була заохочена, суд дійшов висновку, що під час визначення виду дисциплінарного стягнення відповідач був зобовязаний враховувати зазначені обставини, оскільки такі обставини пом'якшують відповідальність.
Відповідно до ч.3 статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі; 5) обовязковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Суд звертає увагу, що складовою принципу верховенства права є принцип пропорційності. Сам же принцип пропорційності має також три підпринципи: - адекватність (міра адекватна для досягнення завчасно встановленої цілі, якщо бажаний результат може бути досягнуто тільки за умови звертання до цієї міри); - необхідність (міра є законною з найменш можливими обмеженнями при умові досягнення легітимної цілі); - пропорційність як сувора вимога (серйозність втручання та серйозність причин, які виправдовують це втручання, повинні бути пропорційними одна до іншої).
Принцип пропорційності розвинув Європейський суд з прав людини в рішенні Handyside v. the United Kingdom (ECHR 5. - 1976. - para.18), де Суд відзначив, що кожна «спеціальна процедура», «умова», «обмеження» чи «покарання», які покладені, повинні бути пропорційні легітимній меті, що переслідується.
Пропорційність stricto sensu або «пропорційний результат» є найважливішою складовою принципу пропорційності. Згідно принципу пропорційності stricto iuris для того, щоб виправдати певні обмеження прав, має існувати відповідне відношення («пропорційні» у вузькому сенсі слова) між результатом, який досягається при задоволенні легітимної мети, та шкодою, яка завдається правам через використання законних засобів. Обмеження прав, яке не буде пропорційним stricto iuris, якщо шкода, заподіяна при обмеженні прав буде більшою за ту користь, що буде досягнута. При чому суть балансу полягає в найменшому обмеженні прав та найбільшому результаті для суспільства, а не в досягненні результату будь-якою ціною чи недопущенні обмеження прав.
Прийняття рішень, вчинення дій пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дії), є критерієм, який випливає з принципу пропорційності (адекватності). Дотримання принципу пропорційності особливо важливе при прийнятті рішень або вжитті заходів, які матимуть вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб.
Таким чином, за встановлених обставин, рішення відповідача не відповідає критерію пропорційності, зокрема щодо дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Криничанської районної ради Дніпропетровської області ОСОБА_5 за №26-р від 24.04.2018 року про оголошення догани начальнику загального відділу Криничанської районної ради Дніпропетровської області ОСОБА_3.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 10.12.2018 року.

Суддя ОСОБА_7