Справа № 810/3849/18
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2018 року м.Київ № 810/3849/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Головенко О.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Допомога-1" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Допомога-1" з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 08.06.2018.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що відповідачем визначено суму податкового зобов'язання щодо завищення об'єкту оподаткування декларації з податку на прибуток підприємств за 2017 рік на суму 236 195,00 грн., однак зазначає, що відповідачем не надано інформації щодо наявності або відсутності первинних документів на підставі яких вчинено запис у податковому та бухгалтерському обліку, що призвело до порушення у вигляді заниження рядку 2000 «чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)»

Вважає, що таке рішення є протиправним, оскільки позивачем у відповідності до чинного податкового законодавства відображено об'єкт оподаткування.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позову заперечує та вважає, що позивачем безпідставно занижено рядок 2000 «чистий дохід від реалізації продуктів (товарів, робіт, послуг)» з 2017 рік на суму 236 195,00 грн.

У судовому засіданні від учасників справи надійшли письмові заяви про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Частиною 3 ст. 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані учасниками справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Допомога -І» має статус юридичної особи, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

До видів діяльності позивача відноситься: виробництво основних фармацевтичних продуктів; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; оптова торгівля фармацевтичними товарами; неспеціалізована оптова торгівля; роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах; виробництво медичних і стоматологічних інструментів і матеріалів.

На підставі направлень від 30.03.2018 № 917, № 918, № 919, № 920, № 921, № 922, № 930, відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) та на підставі наказу від 07.03.2018 № 488 посадовими особами податкового органу було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Допомога - І» податкового, валютного законодавства та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період роботи з 01.01.2015 по 31.12.2017.

За результатами проведеної перевірки було складено акт про результати проведеної документальної позапланової виїзної перевірки податкового, валютного законодавства та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 22.05.2018 № 419/10-36-14-12/32395558.

Відповідно до висновків акту перевірки від 22.05.2018 № 419/10-36-14-12/32395558 позивачем порушено п.п. 134.1.1. п. 134. 1 ст. 134 ПК України, в результаті чого завищено об'єкт оподаткування декларації з податку на прибуток підприємства за 2017 рік на суму 236 195 грн.

На підставі акту перевірки від 22.05.2018 № 419/10-36-14-12/32395558 Головним управління ДФС Київської області було прийнято податкове повідомлення - рішення № від 08.06.2018.

Як вбачається з матеріалів справи за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 ТОВ «Допомога - І» задекларовано в рядку 01 декларації «Дохід від будь - якої діяльності (вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» у сумі 795 375 190,00 грн.

Перевіркою відображених у вищевказаному рядку за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій з реалізації товарів медичного призначення (системи крапельниць, шприци, бинти та інше).

На думку податкового органу позивачем було занижено а 2017 рік 236 195,00 грн., у зв'язку з чим прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення.

Вважаючи вказане податкове повідомлення - рішення таким, що прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, позивач звернулась з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між учасниками справи, суд виходив з такого.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 134 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об'єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об'єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до п.п. 137.4.1 п. 137.4 ст. 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

Крім того, дохід за договорами страхування, визначений згідно з п.п. 141.1.2 п. 141.1 ст. 141 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно з п. 141.4ст. 141 цього Кодексу, з джерелом походження з України; дохід суб'єктів, які здійснюють випуск та проведення лотерей, підлягає оподаткуванню згідно з п. 141.8 ст. 141 цього Кодексу; дохід операторів, отриманий від букмекерської діяльності, азартних ігор (у тому числі казино), крім доходу, отриманого від азартних ігор з використанням гральних автоматів, зменшеного на суму виплачених виплат гравцю, що підлягає оподаткуванню згідно з п. 141.5 ст. 141 цього Кодексу.

Згідно п. 3 Розділу І «Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Мінфіну України від 07.02.2013 прибуток визначається як сума, на яку доходи перевищують пов'язані з ними витрати, де доходи, це збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов'язань, які призводять до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників), а витрати, це зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Пунктом 6 «Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід"» затвердженого наказом Мінфіну України від 29.11.1999 № 290 (далі - Положення № 290) зазначено, що дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Тобто, дохід в бухгалтерському обліку визнається за методом «нарахування».

За змістом п.п. 6.1. п. 6 Положення № 290 «Дохід» не визнаються доходами надходження від інших осіб, зокрема, у вигляді суми податку на додану вартість.

Таким чином, у вищезгаданих нормативно - правових актах, визначення доходу відбувається виключно за даними бухгалтерського обліку з використанням інформації про доходи та витрати та без врахування надходжень у вигляді сум податку на додану вартість.

Згідно з нормами ст. 185 ПК України дата нарахування зобов'язань з податку на додану вартість визначається за датою «першої події», а саме поставки або отримання попередньої оплати.

Відповідно, дата нарахування доходів та зобов'язань з податку на додану вартість можуть відрізнятися у випадку отримання попередньої оплати.

Дане твердження обґрунтовується також положеннями, що містить Інструкція з бухгалтерського обліку податку на додану вартість» затверджена наказом Мінфіну № 141 від 01.07.1997 (далі - Інструкція № 141), згідно якої суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість відображаються платниками цього податку за кредитом субрахунку 641 "Розрахунки за податками", аналітичний рахунок "Розрахунки за податком на додану вартість" у кореспонденції з дебетом:

рахунків 70 "Доходи від реалізації", 71 "Інший операційний дохід", 74 "Інші доходи" (далі - рахунки обліку доходів) у випадках: поставки готової продукції, товарів, робіт, послуг, інших матеріальних цінностей, необоротних активів, в оплату за які кошти (інші активи) від покупця на дату поставки (передачі, виконання) підприємство не одержало; збільшення після поставки суми компенсації за поставку готової продукції, товарів, робіт, послуг, інших матеріальних цінностей, необоротних активів; одержання готівкових коштів за товари, роботи та послуги; передачі об'єкта фінансової оренди (лізингу) у користування орендарю (лізингоотримувачу); поставки товарів та послуг, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів (далі - комісійні товари); визнання комісіонером комісійної винагороди, комісійної винагороди при постачанні вживаних товарів, що придбані в осіб, не зареєстрованих платниками податку; продажу особам, які не зареєстровані як платники податку, сільськогосподарської продукції та продуктів її переробки, раніше придбаних (заготовлених) у фізичних осіб, які не є платниками податку, на суму торгової націнки (надбавки), встановленої платником податку;

субрахунку 643 "Податкові зобов'язання" у випадках: отримання підприємством коштів від покупців (замовників) в оплату продукції, товарів, робіт, послуг, інших матеріальних цінностей, необоротних активів і комісійних товарів, що підлягають поставці (передачі, виконанню). Після поставки попередньо оплаченої продукції, товарів, робіт, послуг, інших матеріальних цінностей, необоротних активів, а також комісійних товарів рахунки обліку доходів дебетуються у кореспонденції з кредитом субрахунку 643 "Податкові зобов'язання".

Таким чином, суд приходить до висновку, що зобов'язання з податку на додану вартість, відображені у деклараціях, можуть складатися з двох частин, а саме з нараховання при поставці товарів (в кореспонденції рахунків «доходи від реалізації» та «зобов'язання з ПДВ») та нарахування при отриманні попередньої оплати від покупців (в кореспонденції рахунків «податкові зобов'язання» та «зобов'язання з ПДВ»).

Тобто, частина податкових зобов'язань з податку на додану вартість, нарахована та відображена в деклараціях з податку на додану вартість при отриманні попередньої оплати від покупців не впливає на формування чистого доходу для визначення оподатковуваного прибутку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач як суб'єкти владних повноважень не довів суду правомірність прийнятих оскаржуваних податкових повідомлень - рішень № від 08.06.2018.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при подані даного адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 3 542,93 грн. (платіжне доручення № 799 від 24.07.2018), суд вважає за необхідне стягнути дану суму на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - № від 08.06.2018 Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Допомога-1" () судові витрати у сумі 3 542 (три тисячі п'ятсот чотириста дві) грн. 93 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.