Справа № 369/10418/17
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Ганечко О.М. ,

Коротких А.Ю. ,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2018 року, що прийняте о 15 год. 45 хв. у місті Києві, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов'язати Бузівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області затвердити проект землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Бузова, вулиця Леніна, та належить на праві власності ОСОБА_4.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що проект землеустрою відповідає вимогам чинного законодавства та містобудівної документації.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_4 11 грудня 2010 року набув право власності на земельну ділянку кадастровий номер земельної ділянки 180800:11:002:0198 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2500 га, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Бузова, вулиця Леніна.

Позивачем 13 жовтня 2012 року було подано заяву до голови Вузівської сільської ради про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд. 24 листопада 2012 року на VI скликанні XVII сесії Вузівської сільської ради позивачу було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки (ведення особистого селянського господарства - на землі для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд).

У лютому 2014 року позивачем подані документи до ДП «Київський науково-дослідницький проектний інститут землеустрою» для розроблення проекту, який позивач отримав у березні 2015 року.

Даний проект надісланий позивачем для погодження управлінням Держземагенства в Києво-Святошинському районі та з відділом містобудування і архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації.

Позивач 03.07.2015 подав погоджений проект землеустрою та заяву (на затвердження проекту) до Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з проханням затвердити розроблений проект. Упродовж липня 2015 - січня 2016 звернення позивача не розглядалося.

Позивачем 15.01.2016 було направлено лист до голови Бузівської сільської ради для уточнення стану розгляду заяви позивача про погодження проекту землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1

Листом №36 від 02.02.2016 позивач отримав відповідь, у якій перелічено повний список документів необхідних для затвердження проекту землеустрою на скликанні сесії Бузівської сільської ради.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.04.2017 у справі № 369/9335/16-а визнано незаконним та скасовано рішення Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (відповідно до листа ради від 27 квітня 2016 року №287) в частині направлення заяви ОСОБА_4 на доопрацювання та додаткове вивчення документів; зобов'язано Бузівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області розглянути на найближчій сесії ради заяву ОСОБА_4 про затвердження проекту землеустрою зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 із земель «для ведення особистого селянського господарства» на землі «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» в порядку та строки, передбачені Земельним кодексом України.

На XVIII сесії VII скликання Вузівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області (на виконання частини другої результативної частини постанови Києво-Святошинського районного суду справа № 369/9335/16а) 15.06.2017 розглянула подану позивачем заяву від 25 березня 2016 року та винесла рішення № 57 від 15 червня 2017 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_1", посилаючись на те, що згідно генерального плану (березень 2017 року) земельна ділянка позивача не відповідає вимогам (п.3.11 ДБН 360-92), а саме не забезпечена під'їздом, а також не відповідає вимогам містобудування для зміни цільового призначення з "веденням особистого селянського господарства" на "землі для будівництва та обслуговування господарській будівель і споруд".

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що сільська рада прийняла правомірне рішення в межах своїх повноважень, на підставі вимог і положень чинного законодавства.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Стаття 1 Закону України «Про землеустрій» містить наступне визначення поняття «цільове призначення земельної ділянки» - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Цільове призначення земельних ділянок, які надані громадянам, юридичним особам у власність чи постійне користування, зазначається в державних актах на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини першої статті 20 Земельного кодексу України (далі - ЗК) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Отже, цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку.

Як зазначалося, позивач є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 180800:11:002:0198, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Бузова, вулиця Леніна, цільове призначення «для ведення особистого селянського господарства».

Відповідно до частини першої, третьої статті 20 ЗК зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться: щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.

Як зазначалося, позивачем до відповідача був поданий погоджений проект землеустрою щодо зміни цільового призначення належної позивачу земельної ділянки з «ведення особистого селянського господарства» на землі для «будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд».

Проте, оскаржуваним рішенням у затвердженні проекту відмовлено з тих підстав, що земельна ділянка не забезпечена під'їздом, не відповідає містобудівним вимогам для зміни цільового призначення, проект не містить підпису сільського голови і печатки сільської ради на викопіювання з генерального плану.

Надаючи оцінку зазначеним обставинам, колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до примітки 2 ДБН 360-92 при будівництві житлових та громадських будинків в існуючих житлових кварталах необхідно передбачати забезпечення нормальних умов експлуатації існуючої забудови. В цьому разі необхідно використовувати будівельні ділянки мінімальної площі, улаштовувати тимчасові під'їзди і пішохідні дороги, дитячі майданчики і господарські ділянки.

Відповідно до п.3.11 ДБН 360-92 для під'їзду до груп житлових будинків, великих установ і підприємств обслуговування, торгових центрів треба передбачати основні проїзди, а до будинків, що стоять окремо, - другорядні проїзди, розміри яких приймаються відповідно до таблиці 7.1 цих норм.

Таким чином, при будівництві житлових будинків, ДБН дійсно передбачена необхідність улаштування відповідних проїздів.

Так, як вбачається з матеріалів справи, згідно викопіювання з генерального плану на території с. Бузова (а.с. 57), спірна земельна ділянка має під'їзд з вул. Бідівельної по тупиковому проїзду шириною 6 метрів, на чому також наголошували Відділ містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації (а.с. 44), ДП «УкрНДІпроцивільсільбуд» (а.с. 46) при погодженні зміни цільового призначення спірної земельної ділянки.

Таким чином, необґрунтованим є посилання відповідача, якого безпідставно підтримав і суд першої інстанції на те, що спірна земельна ділянка не забезпечена під'їздом.

Окрім того, необґрунтованим є посилання в оскаржуваному рішенні на те, що проект не містить підпису сільського голови і печатки сільської ради на викопіювання з генерального плану, оскільки копія викопіювання, наявна в матеріалах справи, містить такі реквізити (а.с. 57).

Також судом відхиляються посилання на те, що проект не відповідає містобудівним вимогам для зміни цільового призначення. З огляду на те, що проект землеустрою був погоджений компетентними органами у визначеному порядку без зауважень, оскаржуване рішення, не містить будь-якого на конкретні містобудівні вимоги, які не дозволяють змінити цільове призначення спірної земельної ділянки. Відповідного посилання на конкретні містобудівні вимоги не мітить також і відзив на апеляційну скаргу.

У світні таких обставин, колегія суддів наголошує на положеннях частини другої статті 77 КАС, якими встановлено, що суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що суд першої інстанції безпідставно надав оцінку здійсненню позивачем будівництва на спірній земельній ділянці, оскільки зазначені обставини не предметом розгляду даної справи та не стосуються спірних правовідносин, що виникли між сторонами.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом частини другої статті 9 КАС суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача затвердити спірний проект. Окрім того, з метою повного та ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення відповідача, яким позивачу було відмовлено у затвердженні проекту.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Керуючись статтями 34, 243, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_4 до Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про зобов'язання вчинити дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 15 червня 2017 року № 57 "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_1".

Зобов'язати Бузівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області затвердити проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Бузова, вулиця Леніна, та належить на праві власності ОСОБА_4.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя О.М. Ганечко

Суддя А.Ю. Коротких

Повний текст постанови складений 10.12.2018.