Справа № 701/1231/16-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

11 грудня 2018 року

Київ

справа № 701/1231/16-а

провадження № К/9901/18753/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання протиправними дій та зобов`язання призначити пенсію, за касаційною скаргою Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Маньківського районного суду Черкаської області у складі судді Костенка А.І. від 23 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Шелест С.Б., Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є. від 4 квітня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання протиправними дій та зобов`язання призначити пенсію, в якому просив:
- визнати протиправною відмову Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області в призначенні йому пенсії за вислугу років на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов`язати Уманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області зарахувати йому до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років період проходження військової служби на посаді фельдшера з 30 червня 1989 року по 19 листопада 1992 року;
- зобов`язати Уманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17 листопада 2016 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано протиправною відмову Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області в призначенні йому пенсії за вислугу років на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язано Уманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років період проходження військової служби на посаді фельдшера з 30 червня 1989 року по 19 листопада 1992 року.
Зобов`язано Уманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17 листопада 2016 року.

3. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач є медичним працівником, має необхідний стаж для призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Уманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Маньківського районного суду Черкаської областівід 23 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2017 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 17 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як медичному працівникові.
Уманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області листом від 22 листопада 2016 року № 14978/08 повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії. Відповідачем враховано до стажу лише 24 роки, 1 місяць 7 днів спеціального стажу. До спеціального стажу, що дає право на призначення позивачу пенсії, відповідач не враховує період строкової служби фельдшером з 30 червня 1989 року до 31 травня 1990 року та період надстрокової служби позивача фельдшером в 1990-1992 роки.

6. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Касаційна скарга обґрунтована тим, що обов`язковими умовами для призначення пенсії за вислугу років у відповідності до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є наявність достатнього спеціального стажу: а) на посадах і б) в закладах, визначених Переліком закладів і установ освіти охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.
Наказом Міністерства оборони України від 18 грудня 2013 року № 871 затверджено Перелік закладів охорони здоров`я Збройних Сил України.
Згідно Переліку закладів охорони здоров`я Збройних Сил України до закладів охорони здоров`я прирівнюються зокрема і медичні служби та медичні пункти військової частини.
Документами наданими позивачем при зверненні в пенсійного органу із заявою про призначення пенсії не підтверджується період роботи позивача з 30 червня 1989 по 19 листопада 1992 року саме в медичній службі або медичному пункті, тобто в закладі охорони здоров`я військової частини.

8. Відзиву на касаційну скаргу Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2017 року ОСОБА_1 не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.

10. Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 4 листопада 1993 року, визначені заклади і установи охорони здоров`я та посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

11. Приміткою 3 до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.
12. До 1 січня 1992 року питання пенсійного забезпечення було врегульовано Законом СРСР «Про державні пенсії», статтею 58 якого було визначено, що пенсії за вислугу років, встановлені постановами Уряду СРСР для окремих категорій спеціалістів (учителів, медичних працівників, та інших), призначених до введення в дію цього Закону, зберігаються. Раді Міністрів СРСР доручено визначити порядок подальшого призначення та виплати пенсій за вислугу років.

13. На виконання статті 58 Закону СРСР «Про державні пенсії» постановою Ради Міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року № 1397 затверджено Положення про порядок обрахунку стажу для призначення пенсій за вислугу років працівникам освіти та охорони здоров`я.

14. Постановою Ради міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року № 1397«Про пенсії за вислугу років працівникам просвіти, охорони здоров`я та сільського господарства», яка діяла на час проходження ОСОБА_1 військової служби у лавах Збройних сил, передбачено, що до складу переліку установ, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років віднесено лікарняні установи всіх типів і найменувань, в тому числі клініки і клінічні частини, госпіталі, лепрозорії, психіатричні колонії, амбулаторно-поліклінічні заклади всіх типів і найменувань (поліклініки, амбулаторії, диспансери всіх профілів, установи швидкої медичної допомоги і переливання крові, медсанчастини, оздоровчі пункти, медичні кабінети і пункти, фельдшерські та фельдшерсько-акушерські пункти, станції санітарної авіації, рентгенівські станції і пункти, медичні лабораторії та інші).

15. Підпунктом «г» пункту 1 Положення про порядок обрахунку стажу для призначення пенсій за вислугу років працівникам освіти та охорони здоров`я, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року № 1397 встановлено, що лікарям та іншим працівникам охорони здоров`я до стажу роботи за спеціальністю, окрім роботи в установах, організаціях і посадах, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, зараховується служба в складі Збройних Сил СРСР.

16. Згідно Переліку закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 18 грудня 2013 року № 871, медична служба (військової частини, корабля, підводного човна, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, навчального центру, військового ліцею), медичний пункт (військової частини, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, навчального центру, військового ліцею, державного під-приємства, організації та установи Міністерства оборони України) віднесені до амбулаторно-поліклінічних закладів охорони здоров`я Збройних Сил України.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

17. Відповідно до вимог даного Закону скористатись пільговим віком на пенсію можуть ті працівники охорони здоров`я, що мають необхідний стаж роботи на посадах в установах, організаціях, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, тобто умовою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію на вислугу років, періодів роботи працівників закладів і установ охорони здоров`я, є наявність факту роботи у ці періоди на відповідних посадах та у закладах, віднесених до Переліку.

18. Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що період військової служби в армії СРСР до 1 січня 1992 року підлягає зарахуванню до стажу роботи на посадах працівників охорони здоров`я, який дає право на пенсію за вислугу років на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

19. Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постанові від 13 лютого 2018 року у справі № 738/1246/15-а
20. Як убачається з копії військового квитка позивача, ОСОБА_1 у період з травня 1989 року по листопад 1992 року під час проходження служби в армії у військовій частині № 26709 обіймав посаду фельдшера.

21. З урахуванням того, що період строкової служби позивача підлягає зарахуванню до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також наявного у нього спеціального стажу 24 роки 1 місяць 7 днів, право на зарахування якого відповідачем не оскаржувало, то сукупний спеціальний стаж позивача на дату подання ним заяви про призначення пенсії за вислугу років складав більше 25 років 6 місяців, отже відмова Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області в призначенні позивачу такої пенсії є неправомірною.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

22. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2017 року без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко
судді Я. О. Берназюк
М. І. Гриців