Справа № 320/5730/18
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року справа № 320/5730/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 28.08.2018 №Ф-29191-17, якою ОСОБА_1 зобов'язано сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафу, пені на загальну суму 24416,67 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач всупереч вимогам чинного законодавства нарахував йому борг (недоїмку) зі сплати єдиного внеску не врахувавши, що позивач здійснює підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування та є пенсіонером за віком і звільнений від сплати єдиного внеску в силу положень статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

На думку позивача, вимога про сплату боргу є незаконною, оскільки при її прийнятті відповідачем невірно застосовано норми закону.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 відкрито провадження по справі 810/5730/18 за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 30.10.2018 запропоновано відповідачу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз'яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Копію вказаної ухвали суду надіслано відповідачу за адресою: 08132, Київська область, місто Вишневе, вулиця Ломоносова, будинок 34.

Відповідач отримав вказану ухвалу 05.11.2018 про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване поштове відправлення з повідомленням про вручення №352.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, в судове засідання не прибув.

27.11.2018 на адресу суду надійшло клопотання від позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження.

На підставі ст. ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 як фізична особа - підприємець зареєстрований Васильківською районною державною адміністрацією Київської області 16.02.2014, взятий на податковий облік 17.02.2014.

Господарську діяльність здійснює за видами: код КВЕД 47.89 роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами (основний).

18 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою вх № 12030/Г до Головного управління 1ФС у Київській області, на яку отримав відповідь № 3486/С/10-36-13-01 від 07.08.2018 року.

У вищевказаній відповіді було зазначено, що відповідно до Закону загальна пільга щодо сплати єдиного соціального внеску не поширюється на осіб, які:

- отримують пенсію у зв'язку з втратою годувальника та не досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування»;

- отримують пенсію за вислугу років та не досягли віку, встановленого статтею 26 Закону.

Відповідно до виданого Позивачу посвідчення ОСОБА_1 від 01.07.2000 року серія НОМЕР_1, вид отримання пенсії: за вислугу років.

Враховуючи вищевикладене ГУ ДФС у Київській області відмовило у звільненні від сплати за себе єдиного внеску.

13 жовтня 2018 року Позивачем поштою було отримано від ГУ ДФС у Київській області вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28 серпня 2018 року № Ф-29191-17, відповідно до якої Позивач повинен сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску в розмірі 24416,67 грн.

Проте, не погоджуючись із прийнятою вимогою про сплату боргу, позивач оскаржив її, звернувшись з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини врегульовані ПК України та Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Закон № 2464-VI визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 1 названого Закону єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до вимог ст. 4 визначено перелік осіб, які є платниками єдиного внеску.

Як убачається з пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Відповідно до вимог п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Як вбачається з п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

Листом від 09 липня 2018 року Васильківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області повідомило, що Законом № 2464-VI передбачено, що єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців, які перебувають на загальній системі оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, нараховується на суму доходу (прибутку), : триманого від їх діяльності, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

З 01 січня 2017 року фізичні особи - підприємці, які перебувають на загальній системі гподаткування та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, зобов'язані самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази -врахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (у 2017 році - 704 грн. на місяць, у 2018 році - 819,06 грн.).

Фізичні особи, які обрали спрощену систему оподаткування, зобов'язані самотино визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір уінімального страхового внеску.

Відповідно до Закону страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менше, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума нарахованих страхових внесків менша за мінімальний рівень, страховий стаж становить неповний місяць і обчислюється пропорційно нарахованим внескам.

У разі наявності заборгованості із єдиного внеску, подання звітності до органів Державної фіскальної служби щодо нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в індивідуальній відомості про застраховану особу буде відсутня інформація про страховий стаж, що в свою чергу не надасть можливість отримання всіх соціальних виплат, в т.ч. і пенсій, в повному обсязі. Від сплати ЄСВ звільняються фізичні особи - підприємці, які є пенсіонерами за віком або особами з інвалідністю та отримують пенсію або соціальну допомогу.

Як вже зазначалось, відповідач відмовив позивачу звільненні від сплати за себе єдиного внеску оскільки загальна пільга щодо сплати єдиного соціального внеску не поширюється на осіб, які:

- отримують пенсію у зв'язку з втратою годувальника та не досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування»;

- отримують пенсію за вислугу років та не досягли віку, встановленого статтею 26 Закону.

Однак, відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону платниками єдиного внеску є крім інших:

4) фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування;

51) члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах;

При цьому, особи, зазначені у пунктах 4 та 5 1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Судом встановлено, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто станом на 2017 рік йому вже виконалось 74 роки, тобто він досяг віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а отже, повинен бути звільнений від сплати що єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців, передбаченого Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

За таких обставин та враховуючи, що оскаржувана вимога виставлена позивачу у зв'язку з несплатою єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, суд дійшов висновку, що така вимога винесена протиправно.

З урахуванням системного аналізу правових норм, наведених вище, безпосередньо досліджених судом доказів суд дійшов висновку, що податкова вимога № Ф-29191-17 відповідачем винесена протиправно та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази, які спростовують доводи позивача, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, до суду не надав.

Наведене свідчить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 28.08.2018 №Ф-29191-17.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного судупротягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.