Справа № 461/5894/18
Суддя: Зубачик Н. Б.
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/5894/18
Провадження №2-а/461/375/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Пелех О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) до Львівської митниці ДФС (адреса місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул. Костюшка, 1, ) про визнання протиправною постанови про порушення митних правил, її скасування та закриття провадження у справі-

ВСТАНОВИВ:

13.08.2018 року у провадження судді Галицького районного суду м. Львова Лялюка Є.Д. надійшла справа за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС України, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 26.06.2018 року про порушення митних правил №3102/20900/18, складену заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням міжнародної взаємодії ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 винним за ч.3 ст.481 МК України та накладення адміністративного штрафу у розмірі 17000,00 грн., провадження у справі закрити у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що митним органом при винесенні оскаржуваної постанови не враховано, що ОСОБА_2 неодноразово перетинав державний кордон України, а відтак відповідач не був позбавлений можливості виявити вказане адміністративне правопорушення у 2015 році, тому відповідачем пропущено шестимісячний строк накладення стягнення. Окрім того, стверджує, що Львівська митниця ДФС винесла оскаржувану постанову з порушенням строку розгляду такої, який не може перевищувати 15 днів. Просить позов задоволити.

У позові ОСОБА_2, серед іншого, просить також поновити строк на оскарження постанови у справі про порушення митних правил №3102/20900/18 від 26.06.2018 року, мотивуючи тим, що не був присутнім при винесенні оскаржуваної постанови та отримав таку засобами поштового зв'язку лише 30.07.2018 року, а відтак вважає, що строк пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За положенням ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 26.06.2018 року у відсутності ОСОБА_2, позивач стверджує, що отримав постанову засобами поштового зв'язку 30.07.2018 року та оскаржив її до Галицького районного суду м. Львова 13.08.2018 року. Позовна заява була відправлена позивачем поштовим зв'язком 09.08.2018 року.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позивач з поважних причин пропустив строк звернення з адміністративним позовом до суду, а тому необхідно поновити строк для звернення до суду за захистом його прав.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12.09.2018 року у даній справі відкрито провадження.

18.10.2018 року в судді Лялюка Є.Д. закінчилися повноваження, тому справа була повторно розподілена автоматизованою системою документообігу суду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2018 року визначено головуючого суддю Зубачик Н.Б.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 25.10.2018 року дану справу прийнято до свого провадження та призначено до її розгляду.

У судове засідання позивач не з'явився, однак через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, у разі неявки у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ч.9 ст.205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з'явилися.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням міжнародної взаємодії ОСОБА_3 від 26.06.2018 року у справі про порушення митних правил №3102/20900/18, ОСОБА_4 визнано винним за ч.3 ст.481 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 21.05.2018 року, приблизно о 03:40 год. громадянин України ОСОБА_2 слідував з Республіки Польща до України через м/п «Краковець» Львівської митниці ДФС транспортним засобом марки «Nissan X-Trail», реєстраційний номер HDUA71, VIN: JN1TFAT32U0000918смугою руху «зелений коридор». У ході митного контролю в АСМО «Інспектор» було встановлено, що вказаний громадянин 31.08.2015 року о 10:40 год. ввіз на митну територію України та не вивіз у встановлені строки транспортний засіб марки «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_3, VIN: НОМЕР_2 у зоні діяльності Львівської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» з метою особистого користування у митному режимі «тимчасове ввезення терміном до 1 року». Станом на 21.05.2018 року вищевказаний автомобіль ОСОБА_2 не вивозився та у інший митний режим не поміщений. Жодних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб не подано.

Так, відповідно до ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Згідно ч.2 ст.380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об'єктом оподаткування митними платежами.

Відповідно до ч.3 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Частиною 4, частиною 5 ст.380 МК України передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб,та, що транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Згідно ч.1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Суд звертає увагу на те, щотриваючими визнаються правопорушення, які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Листом Міністерством юстиції України від 01.12.2003 року № 22-34-1465 роз'яснено, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Зважаючи на викладене, триваючі правопорушення слід розглядати як формально закінчені з моменту їх суб'єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки тощо.

Зокрема, не вивезення автомобілів, що перебувають під митним контролем і щодо яких існує обов'язок вивезення за межі митної території України характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, властивою триваючим правопорушенням.

Частиною 3 ст.481 МК України передбачено відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб. Тобто, обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення. Тривати дане правопорушення може від кількох днів до кількох років, а тому вважається формально закінченим з моменту фіксування такого митним органом у встановленому порядку.

Отже, днем виявлення такого правопорушення є фіксація в протоколі про порушення митних правил, і в силу ст.467 МК України строк накладення адміністративного стягнення обчислюється саме з дня виявлення такого правопорушення.

Так, пунктом 1 ч.1 ст.491 МК України передбачено, що підставами для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Відповідно до ч.1 ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Враховуючи наведене, порушення, вчинене ОСОБА_2, є триваючим, у зв'язку із чим є формально закінченим з моменту його суб'єктивного офіційного виявлення під час здійснення митних процедур та фіксації його в протоколі про порушення митних правил.

Суд звертає увагу на те, що факт перевищення ОСОБА_2 встановленого МК України строку доставки до митного органу транспортного засобу марки «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_3 відповідач виявив 21.05.2018 року та зафіксував його в протоколі про порушення митних правил № 3102/20900/18.

Враховуючи, що будь-яких інших даних щодо більш раннього виявлення вчиненого позивачем правопорушення судом не встановлено, тому саме з вказаної дати необхідно починати відлік строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2018 року, не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення вчинення ОСОБА_2 правопорушення, Львівська митниця ДФС прийняла постанову у справі про порушення митних правил № 3102/20900/18, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 МК України.

Таким чином, притягнення позивача до відповідальності відбулося в межах строків, визначених ч.1 ст.467 МК України.

Відповідно до ст.ст.73, 76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що у діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 МК України, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята правомірно, притягнення позивача до відповідальності відбулося в межах строків, визначених ч.1 ст.467 МК України, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України витрати по сплаті судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.288 КУпАП.

Керуючись ст.ст.90, 95, 192, 458, 460 МК України, ст.ст. 2, 6, 73, 76, 77,122, 139, 205, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Поновити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) строк на звернення до суду з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) про визнання протиправною постанови про порушення митних правил, її скасування та закриття провадження у справі.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) до Львівської митниці Державної фіксальної служби України (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) про визнання протиправною постанови про порушення митних правил, її скасування та закриття провадження у справі- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м.Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зубачик Н.Б.