Справа № 0540/6530/18-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 р. Справа№0540/6530/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Шинкарьової І.В.,

при секретарі судового засідання Заїченко Я.В.,

за участю сторін

Представника позивача ОСОБА_1 за довір.,

Представник відповідача ОСОБА_2В, за довір.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто» про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто» до Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення та зобовязання прийняти рішення, -

В С Т А Н О В И В :

03 серпня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Маріуполь-Авто» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності в частині не надання відповіді на заяву ПрАТ «Маріуполь-Авто» від 04 червня 2018 року та зобовязати надати відповідь на заяву ПрАТ «Маріуполь-Авто» стосовно продовження строку дії Договору № 1149-56/13 перевезення пасажирів від 06 вересня 2013 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 04 вересня 2018 року (арк. справи 1).

04 вересня 2018 року позивачем подана заява про зміну предмету позову, в якому позивач просить визнати протиправною бездіяльність Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації, що полягає у не продовженні терміну дії Договору № 1149-56/13 від 06 вересня 2013 року за заявою ПрАТ «Маріуполь-Авто» від 04 червня 2018 року, зобовязати Департамент розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації на підставі заяви ПрАТ «Маріуполь-Авто» від 04 червня 2018 року прийняти рішення, яким продовжити строк дії Договору № 1149-56/13 від 06 вересня 2013 року на пять років (арк. справи 22-26) .

04 вересня 2018 року підготовче судове засідання відкладено до 27 вересня 2018 року.

05 вересня 2018 року відповідачем поданий відзив на позовну заяву щодо не надання відповіді на заяву ПрАТ «Маріуполь-Авто» від 04 червня 2018 року, в якій відповідач зазначив, що 19 липня 2018 року позивачу надсилався лист за вихідним № 1161/0/111-18, в якому зазначались підставі про відсутність порушення прав, свобод та інтересів позивача з боку Департаменту, а тому позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на положенням чинного законодавства України, у зв'язку з чим, просить у задоволенні позовних вимог відмовити (арк. справи 33-34).

06 вересня 2018 року позивачем подана заява про зміну предмету позову, в якій позивач просив визнати бездіяльність Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації, що полягає у не продовженні терміну дії Договору № 1149-56/13 від 06 вересня 2013 року за заявою ОСОБА_3 «Маріуполь-Авто» від 04 червня 2018 року. Зобовязати Департамент розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації на підставі заяви ПрАТ «Маріуполь-Авто» від 04 червня 2018 року прийняти рішення, яким продовжити строк дії Договору № 1149-56/13 від 06 вересня 2013 року на 5 (пять) років (арк. справи 41-44).

27 вересня 2018 року підготовче судове засідання відкладено до 16 жовтня 2018 року.

28 вересня 2018 року відповідачем поданий відзив на змінену позовну заяву, в якому відповідач змінені позовні вимоги позивача не визнав та зазначив, що 05 червня 2018 року позивач звернувся із заявою від 04 червня 2018 року щодо продовження строку дії договору перевезення пасажирів від 06 вересня 2013 року № 1149-56/13, відповідно до пункту 53 Постанови КМУ від 03 грудня 2008 року № 1081 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування». Відповідач у відзиві зазначив, що приймаючі рішення про відмову в продовженні строку дії Договору, Департамент брав до уваги те, що встановлений випадок порушення позивачем умов Договору, а саме пункту 2.3.7, про що свідчить постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 13 серпня 2018 року № 0002241. Вважає, що відповідачем, під час розгляду звернення про продовження строку дії Договору, Департамент, як організатор перевезень, врахував пункт 5 Порядку в частині виконання підприємством умов, які забезпечують не формальне, а реальне оновлення рухомого складу, ти самим створивши передумову для розвитку галузі автомобільного транспорту. На підставі чого вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не ґрунтуються на положенням чинного законодавства України, у зв'язку з чим просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (арк. справи 52-55).

16 жовтня 2018 року відповідачем поданий відзив на заяву про зміну предмету позову, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що приймаючи рішення про відмову в продовжені строку дії Договору Департамент брав до уваги те, що ним встановлений випадок порушення перевізником умов Договору, а саме пункту 2.3.7 Договору. Відповідно до інформації, повторно наданої управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області від 12 жовтня 2018 року, був складений ОСОБА_3 перевірки № 0051238 за безпідставну відмову у перевезенні пасажира пільгової категорії, на підставі якого в ході розгляду справи 22 серпня 2017 року було винесено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 002291 в розмірі 170 гривень у зв'язку із порушенням статті 39 та абзацу 2 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Сплата штрафу за постановою від 22 серпня 2017 року свідчить про визнання позивачем своєї провини, а отже свідчить про визнане порушення умов пункту 2.3.7 Договору. Також зазначає, що проведення конкурсу дасть можливість забезпечить не формальне, а реальне оновлення рухомого складу, тим самим створивши передумову для розвитку галузі автомобільного транспорту. Департамент керуючись пунктом 5 Порядку має намір провести конкурс, прийняти участь у якому запропоновує позивачу. На підставі чого, вважає позовні вимоги безпідставними, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (арк. справи 58-61).

16 жовтня 2018 року позивачем подана заява про зміну предмету позову, в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації, відносно відмови у продовженні терміну дії Договору № 1149-56/13 від 06 вересня 2018 року за заявою ПрАТ «Маріуполь-Авто» від 04 червня 2018 року. Зобовязати Департамент розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації на підставі заяви ПрАт «Маріуполь-Авто» від 04 червня 2018 року прийняти рішення, яким подовжити строк дії Договору № 1149-56/13 від 06 вересня 2013 року на 5 (пять) років. Вважає, що відповідач відмовляючи у подовженні дії Договору незаконно. На підставі чого просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (арк. справи 67-70).

16 жовтня 2018 року позивачем подана відповідь на відзив від 16 жовтня 2018 року в порядку статті 163 КАС України, в якому позивач зазначив, що посилання відповідача на протокол про адміністративне правопорушення № 0002241 від 18 серпня 2018 року, яким встановлений випадок порушення умов пункту 2.3.7 Договору є безпідставним, оскільки відмова у продовженні дій Договору зазначені у листі відповідача від 19 липня 2018 року, тобто раніше, ніж складений протокол. Також зазначив, що у відзиві від 12 жовтня 2018 року, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, на підтвердження відповідачем була надана копія постанови про адміністративне правопорушення від 22 серпня 2017 року. На підставі чого, позивач зауважує, що відповідно до умов договору пункту 4.2, обовязковою умовою встановлення факту порушення Перевізником умов Договору є отримання від Організатора відповідного повідомлення, що в свою чергу, протягом всього строку дії Договору не отримувало повідомлень про скоєння правопорушення. Вважає, що відповідач не мав право посилатись на інформацію управління Укртрансбезпеки у Донецькій області від 12 жовтня 2018 року, оскільки її було отримано після 19 липня 2018 року, коли було прийнято рішення про відмову у продовженні терміну дії Договору.

Позивач зазначає, що відповідно до абзацу 9 пункту 53 Порядку №1081, строк дії договору (дозволу) продовжується один раз на пять років за рішенням організатора перевезень за наявності заяви автомобільного перевізника - переможця попереднього конкурсу, яку він подає за формою згідно з додатком 7, в якій, зокрема, зазначається інформація про підтверджене інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів стосовно тих, які використовувались автомобільним перевізником на обєкті конкурсу, наявності вмотивованих підстав вважати зазначеного автомобільного перевізника таким, що здійснював перевезення за цим маршрутом протягом попереднього періоду без порушення умов укладеного попереднього договору (дозволу). Тим самим, позивач не зобовязується оновити весь рухомий склад автобусів, як зазначає відповідач у своєму відзиві. Тобто, вважає, що на законодавчому рівні визначені межі дискреційних повноважень відповідача та порядок їх здійснення з метою забезпечити позивача від зловживання субєктом владних повноважень своїми повноваженнями ( арк. справи 72-74).

16 жовтня 2018 року у підготовчому судовому засідання оголошена перерва до 06 листопада 2018 року.

06 листопада 2018 року відповідачем надано заперечення на відзив від 03 вересня 2018 року, в якому відповідач зазначив, що посилання позивача на пункт 29 Порядку 1081 є хибним, оскільки в зазначеному пункті мова не йде про участь у конкурсі. Зазначає, що предметом спору є продовження дії строку договору на перевезення пасажирів від 06 жовтня 2013 року, тому доцільне керуватись пунктом 53 Порядку 1081, у якому передбачено право організатора відмовити в продовженні строку дії договору за наявності мотивованих підстав. Такою підставою є притягнення до адміністративно-господарської відповідальності, та покладення штрафу у розмірі 170 грн., який сплачений позивачем та ним не скасований. В зв'язку з чим, приймаючі рішення про відмову у подовженні дії строку Договору, Департамент взяв до уваги факт порушення пункту 2.3.7 Договору.

Крім цього зазначає, що посилання позивача на пункт 4.2 Договору, Організатор повідомляє Перевізнику про недопущення повторення порушення не є умовою встановлення факту порушення, а засобом недопущення повторного порушення умов Договору (арк. справи 77-78).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду на 20 листопада 2018 року. Заява позивача про зміну предмету позовних вимог поданих до суду 16 жовтня 2018 року прийнята до провадження (арк. справи 102).

19 листопада 2018 року представником позивача через відділ діловодства та архівної роботи суду подані письмові пояснення, в якому позивач зазначив, що з ОСОБА_3 № 0051238 від 28 липня 2017 року, складеного управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області позивач не визнає, оскільки не згоден з обставинами, викладеним у постанові про накладення адміністративно-господарського штрафу. Крім того, зазначив, що при зверненні із заявою про подовження терміну дії договору, виконали умову щодо придбання нових комфортабельних транспортних засобів. Зазначені письмові пояснення, просив врахувати при розгляді справи (арк. справи 104-106).

20 листопада 2018 року представником відповідача через відділ діловодства та архівної роботи суду подані письмові пояснення, в яких відповідач зазначив, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 002291 у розмірі 170 грн. не є предметом розгляду даної справи, оскільки вона не оскаржена і діє на теперішній час. Тому вважає, що Департамент, приймаючи рішення про відмову у подовженні терміну дії Договору, діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (арк. справи 107-108).

20 листопада 2018 року позивачем подана заява про забезпечення позову по справі в якому позивач просив заборонити відповідачу та будь яким іншим посадовим особам, державним органам, субєктам вданих повноважень вчиняти будь які дії щодо підготовки та проведення конкурсу № 66 з переведення пасажирів на приміських і міжміських (крім внутрішньорайонних) внутрішньо обласних автобусних маршрутах загального користування в Донецькій області за наступними маршрутами: «ОСОБА_4 (АС Південна) - Мангуш (ЗА)» згідно з випусками № 1,2; «ОСОБА_4 (АС Південна) - Ялта (ЗА) через Н.Ялту» згідно з випуском № 1;«ОСОБА_4 (АС Південна) - Мелекине (ЗА)» згідно з випусками № 1.2;«ОСОБА_4 (АС Південна) - ОСОБА_5(ЗА)» згідно з випусками 1,2»;«ОСОБА_4 (АС Південна) - Ялта (ЗА) через «Азовське» згідно з випуском № 1; «ОСОБА_4 (АС Південна) - пансіонат «Будівельник» згідно з випусками № 1,2; «ОСОБА_4 (АС Південна) - Урзуф (ЗА)» згідно з випусками № 1,2; «ОСОБА_4 (АС Південна) - Юр'ївка (ЗА)» згідно з випусками № 1.2;«ОСОБА_4 (АС Південна) - ОСОБА_6 (ЗА) через Радянську Україну» згідно з випуском № 1; «ОСОБА_4 (АС Південна) - Захарівна (ЗА)» згідно з випуском № 1.

20 листопада 2018 року по справі оголошена перерва до 22 листопада 2018 року.

22 листопада 2018 року відповідачем через відділ діловодства та архівної роботи суду подані заперечення на заяву про забезпечення позову, в якій відповідач зазначив про необґрунтованість підстав для здійснення цього заходу. (арк. справи 124-125)

Ухвалою суду від 22 листопада 2018 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено (арк. справи 136-137). По справі оголошена перерва до 27 листопада 2018 року.

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з урахуванням встановлених обставин.

Представник відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав пояснення, відповідно до тих, які викладені у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити у позові у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство Маріуполь-Авто є суб'єктом господарювання, основним видом діяльності є надання послуг в сфері пасажирських перевезень на підставі виданої Міністерством транспорту та зв'язку (головною державною інспекцією на автомобільному транспорті) ліцензії серії АГ № 588928 від 13 квітня 2011 року.

Між позивачем та відповідачем було укладено договір від 13 вересня 2013 року №1149-56/13 на перевезення пасажирів. Предметом договору є надання відповідачем права позивачу на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 06 вересня 2013 року № 1149-56/13 за маршрутами: «ОСОБА_4 (АС Південна) - Мангуш (ЗА)» згідно з випусками № 1,2; «ОСОБА_4 (АС Південна) - Ялта (ЗА) через Н.Ялту» згідно з випуском № 1;«ОСОБА_4 (АС Південна) - Мелекине (ЗА)» згідно з випусками № 1.2;«ОСОБА_4 (АС Південна) - ОСОБА_5(ЗА)» згідно з випусками 1,2»;«ОСОБА_4 (АС Південна) - Ялта (ЗА) через «Азовське» згідно з випуском № 1; «ОСОБА_4 (АС Південна) - пансіонат «Будівельник» згідно з випусками № 1,2; «ОСОБА_4 (АС Південна) - Урзуф (ЗА)» згідно з випусками № 1,2; «ОСОБА_4 (АС Південна) - Юр'ївка (ЗА)» згідно з випусками № 1.2;«ОСОБА_4 (АС Південна) - ОСОБА_6 (ЗА) через Радянську Україну» згідно з випуском № 1; «ОСОБА_4 (АС Південна) - Захарівна (ЗА)» згідно з випуском № 1. (арк.. справи 9).

04 червня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження строку дії договору (дозволу) з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування. В додатку до заяви позивач додав: анкету для продовження строку дії договору (дозволу), відомості про автобуси, які будуть використовуватись на маршруті, відомості про додаткові умови обслуговування маршруту, відомості щодо інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів (арк. справи 9-12, 13, 14-18).

Листом від 03 липня 2018 року за вихідним № 1045/0/110-18, відповідач повідомив позивача про продовження терміну розгляду його заяви про продовження строку дії договору (арк. справи 8).

Листом від 19 липня 2018 року за вихідним № 1161/0/111-18, відповідач повідомив позивача про не можливість продовження строку дії договору на перевезення пасажирів на приміських автобусних маршрутах загального користування, у зв'язку із встановленням випадку порушення позивачем умов Договору, а саме пункту 2.3.7. У листі також зазначено, що згідно відомостей про автобуси, які будуть використовуватися на автобусному маршруті, Департамент не може вважати зазначені автобуси як придбання нових / або комфортабельних, стосовно тих, які використовувались (використовуються на теперішній час ПрАТ ОСОБА_4») автомобільним перевізником на обєкті конкурсу.(арк. справи 37).

Пунктом 2.3.7 Договору № 1149/56/13 про перевезення пасажирів від 06 вересня 2013 року передбачено, що перевізник зобовязаний забезпечити безкоштовний проїзд відповідних пільгових категорій громадян згідно з чинним законодавством України (арк. справи 10).

З копії акту № АН 051238 від 28 липня 2018 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, наданого відповідачем, вбачається, що було виявлено порушення під час надання послуг з регулярних перевезень пасажирів за маршрутом м. Маріуполь - с. Рада України», де водієм ОСОБА_3В було відмовлено у пільговому перевезенні пасажирці ОСОБА_7, інваліду 2 групи, за яку передбачена відповідальність статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (арк. справи 64).

Постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу № 002291 від 22 серпня 2017 року, винесеною управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області з Приватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто» стягнуто адміністративно-господарський штраф у сумі 170 грн. (акр. справи 63).

З копії платіжного доручення № 347 від 26 вересня 2017 року вбачається оплата позивачем призначеного адміністративно-господарського стягнення у сумі 170 грн. ( арк. справи 65).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 05 квітня 2001 року (далі Закон №2344-III), організація пасажирських перевезень на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області покладені на обласні державні адміністрації.

За правилами статті 43 Закону №2344-III , визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів).

Згідно з частиною дванадцятою статті 44 Закону №2344-III, порядок проведення конкурсів визначає Кабінет ОСОБА_8 України.

Постановою Кабінету міністрів України №1081 від 03 грудня 2008 року затверджений Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі Порядок № 1081).

Зазначений Порядок визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування і є обов'язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.

Відповідно до абзацу 9 пункту 53 Порядку 1081, строк дії договору (дозволу) продовжується один раз на пять років за рішенням організатора перевезень за наявності заяви автомобільного перевізника - переможця попереднього конкурсу, яку він подає за формою згідно з додатком 7, в якій, зокрема, зазначається інформація про підтверджене інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів стосовно тих, які використовувались автомобільним перевізником на обєкті конкурсу, наявності вмотивованих підстав вважати зазначеного автомобільного перевізника таким, що здійснював перевезення за цим маршрутом протягом попереднього періоду без порушення умов укладеного попереднього договору (дозволу).

Договір (дозвіл) може бути достроково розірвано (анульовано) організатором перевезень в частині відносин щодо обслуговування усього (усіх) маршруту (маршрутів) та/або виконання окремих рейсів з підстав, визначених законодавством.

Відповідно до абзацу 1 пункту 55 Порядку № 1081, організатор зобовязаний: забезпечити за заявою автомобільного перевізника продовження строку дії договору (дозволу), але не більше одного разу і не більше ніж на пять років у разі виникнення підстав, визначених абзацом девятим пункту 53 цього Порядку.

В абзаці 2 пункту 29 Порядку № 1081, зазначено, що у разі продовження строку дії договору (дозволу) з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування автомобільний перевізник не пізніше ніж за 90 календарних днів до закінчення строку дії договору (дозволу) подає організатору перевезень заяву за формою згідно з додатком 6.

З поданої заяви позивача про продовження строку дії договору (дозволу) з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 04 червня 2018 року вбачається, що позивач звернувся у визначений законодавством строк, тобто за 90 календарних днів до закінчення строку дії договору від 06 вересня 2013 року.

Приймаючи рішення про відмову в продовженні строку дії Договору, відповідач зазначаючи про порушення позивачем п.2.3.7 договору, посилається на наявність постанови про застосування адміністративно господарського штрафу від 22 серпня 2017 року №002291 за відмову у пільговому перевезенні пасажира, пенсіонера за віком, інвалідом 2 групи.

У судовому засіданні представник позивач пояснив, що порушення відносно якого було складено акт та прийнято постанову про застосування адміністративно господарської санкції було допущено водієм ОСОБА_9 який 22 серпня 2017 року здійснював перевезення по маршруту № 58т «ОСОБА_4 (АС Південна) п. ст. Крим) у режимі міських перевезень на підставі договору № 155 від 30 грудня 2016 року укладеного з виконавчим комітетом Маріупольської міської ради.

З наданого до матеріалів справи договору № 155 від 30 грудня 2016 року вбачається, що предметом цього договору є організація перевезень пасажирів автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування м. Маріуполя з метою забезпечення умов безпечного, якісного та ефективного перевезення пасажирів. Відповідно до додатку 1 до договору, маршрут на якому має працювати перевізник 58т (АС-2 сел.. «Старий Крим»).

Згідно з п.7 договору строк дії договору з 01 січня 2017 року по 01 січня 2018 року. (арк. справи 139).

Так, з предявленого позивачем розкладу руху автобусів розклад руху автобусу на приміськом маршруті № 282 «Маріуполь АС «Південна» - ОСОБА_6 (ОСОБА_6 Україна) відстій автобусу зазначений у часі з 12 год. 35 хвилин до 13 год 20 хвилин (арк. справи 80).

Відповідно до станційної відомості Автовокзалу ОСОБА_4 АС№2 «Південна» від 28 липня 2017 року рейс 8210 ОСОБА_4 ОСОБА_6 України виконувався автобусом ОСОБА_5 № АН 8783ЕО водій Смоляной, тобто зовсім інший автобус ніж зазначений в акті та постанові про застосування адміністративно господарської санкції (арк.справи 114).

З розкладу відправлень з кінцевих пунктів маршруту № 58т «АС-2 п. Старий Крим» на всі дні введеного з 29 березня 2016 року вбачається, що час відправлення маршруту № 58т «АС-2- с. Старий Крим» - 12 год. 40 хвилин (арк. справи 84), що збігається з часом зазначеної години в акті № АН 0051236 від 28 липня 2018 року (арк. справи 64).

Також, позивачем, надана докладна водія ОСОБА_3 від 29 липня 2017 року по факту зазначеного інциденту де зазначив, що 28 липня 2017 року ним обслуговувався маршрут «АС-2- сел. Старий Крим» у міському режимі з часом відправлення з АС-2 згідного розкладу о 12 год. 30 хвилин (арк. справи 83).

Таким чином, відповідачем не доведено, що постанова від 22 серпня 2017 року підтверджує порушення позивачем п.2.3.7 договору № 1149/56/13.

Крім того, лист відповідача від 19 липня 2018 року взагалі не містить інформації що стало підставою для висновків про порушення позивачем п.2.3.7 договору № 1149/56/13.

Щодо другої підстави для відмови в продовжені дії договору, а саме що згідно відомостей про автобуси, які будуть використовуватися на автобусному маршруті, Департамент не може вважати зазначені автобуси як придбання нових / або комфортабельних, стосовно тих, які використовувались (використовуються на теперішній час ПрАТ ОСОБА_4») автомобільним перевізником на обєкті конкурсу, суд зазначає наступне.

Згідно з абз.9 п.53 Порядку №1081 строк дії договору (дозволу) продовжується один раз на пять років за рішенням організатора перевезень за наявності заяви автомобільного перевізника - переможця попереднього конкурсу, яку він подає за формою згідно з додатком 7, в якій, зокрема, зазначається інформація про підтверджене інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів стосовно тих, які використовувались автомобільним перевізником на обєкті конкурсу, наявності вмотивованих підстав вважати зазначеного автомобільного перевізника таким, що здійснював перевезення за цим маршрутом протягом попереднього періоду без порушення умов укладеного попереднього договору (дозволу).

Законодавством не встановлено обмежень щодо обсягів інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів стосовно тих, які використовувались автомобільним перевізником на обєкті конкурсу. Відповідно до наданих до заяви про продовження дії договору відомостей щодо інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів, позивачем було інвестовано коштів протягом 2013 2018 років на придбання більш комфортабельного автобусу, що відповідає екологічним нормам категорії Євро -3 у сумі 331164 грн., за рахунок яких було придбано транспортний засіб ATAMAN A-09204, державний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію СХО 879926.

У своїй відповіді відповідач не обґрунтував, чому саме він дійшов висновку що не може вважати придбаний позивачем автобус як новий більш комфортабельний.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача щодо відмови у продовженні терміну дії Договору № 1149-56/13 від 06 вересня 2013 року за заявою ПрАТ «Маіруполь-Авто», підлягають задоволенню.

З приводу позовних вимог позивача щодо зобовязання відповідача на підставі заяви ПрАТ «Маріуполь-Авто» від 04 червня 2018 року прийняти рішення, яким подовжити строк дії Договору № 1149-56/13 від 06 вересня 2013 року на пять років, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до абзацу 1 пункту 55 Порядку № 1081, організатор зобовязаний: забезпечити за заявою автомобільного перевізника продовження строку дії договору (дозволу), але не більше одного разу і не більше ніж на пять років у разі виникнення підстав, визначених абзацом девятим пункту 53 цього Порядку.

Тобто, відповідач зобовязаний продовжити строк договору не більше ніж на пять років, а тому заявлені позовні вимоги в частині зобовязання саме на пять років не можуть бути задоволені судом, оскільки вказані повноваження відносяться до дискреційних повноважень суб'єкта владних повноважень і суд не має права перебирати на себе виключні повноваження компетентного органу державного управління.

Так, дискреційне повноваження суб'єкта владних повноважень може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб'єкта владних повноважень дискреційного повноваження.

При реалізації дискреційного повноваження суб'єкт владних повноважень зобов'язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Комітетом ОСОБА_8 ОСОБА_10 розроблено принципи здійснення дискреційних повноважень, а саме - мета дискреційного повноваження; об'єктивність та неупередженість; рівність перед законом; пропорційність; розумний час; застосування вказівок; відкритість вказівок; відступ від вказівок; характер контролю; утримання правоохоронного органу від дій; повноваження контрольних органів щодо отримання інформації тощо. Ці принципи з огляду на членство України у ОСОБА_10 зобов'язані повною мірою дотримуватися також і вітчизняні суб'єкти публічної адміністрації.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що вказані позовні вимоги є дискреційним повноваженням.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Так, відповідно до абзацу 2 частин четвертої статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобовязує субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи наведене, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача шляхом зобовязання Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації забезпечити за заявою ПрАТ «Маріуполь Авто» від 04 червня 2018 року продовження строку дії Договору № 1149-56/13 від 06 вересня 2013 року, з урахуванням висновків викладених в рішенні.

Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення відповідача у вигляді листа про відмову в продовженні договору було прийнято відповідачем не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, не обґрунтовано, тобто без врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) не добросовісно.

Згідно частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при предявленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 1841,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах адміністративної справи платіжним дорученням про сплату 1841,00 грн. від 01 серпня 2018 року.

Тому, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають пропорційному стягненню, а саме, на користь позивача необхідно стягнути у розмірі 881,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації на користь Приватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто».

Керуючись статтями 2, 4, 7-14, 19, 143, 241-246, 262, 290 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто» (місцезнаходження: 87531, Донецька обл., місто Маріуполь, ВУЛИЦЯ МАКАРА МАЗАЯ, будинок 6; ) до Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації (місцезнаходження: 84306, Донецька обл., місто Краматорськ, ВУЛИЦЯ ОЛЕКСИ ТИХОГО, будинок 6; ) про визнання протиправним та скасування рішення Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації відносно відмови у продовженні терміну дії Договору № 1149-56/13 від 06 вересня 2013 року за заявою ПрАТ «Маріуполь Авто» від 04 червня 2018 року; зобовязання на підставі заяви ПрАТ «ОСОБА_4 авто» від 04 червня 2018 року прийняти рішення, яким продовжити строк дії Договору № 1149-56/13 від 06 вересня 2013 року на 5 (пять) років, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації відносно відмови у продовженні терміну дії Договору № 1149-56/13 від 06 вересня 2013 року за заявою ПрАТ «Маріуполь Авто» від 04 червня 2018 року.

Зобовязати Департамент розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації забезпечити за заявою ПрАТ «Маріуполь Авто» від 04 червня 2018 року продовження строку дії Договору № 1149-56/13 від 06 вересня 2013 року, з урахуванням висновків викладених в рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації (місцезнаходження: 84306, Донецька обл., місто Краматорськ, ВУЛИЦЯ ОЛЕКСИ ТИХОГО, будинок 6; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Маріуполь-Авто» (місцезнаходження: 87531, Донецька обл., місто Маріуполь, ВУЛИЦЯ МАКАРА МАЗАЯ, будинок 6, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1841 грн. (одна тисяча вісімсот сорок одна гривня).

Вступна та резолютивна частини рішення проголошено у судовому засіданні 27 листопада 2018 року.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 07 грудня 2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Шинкарьова І.В.