Справа № 826/12972/17
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмаслотрейд" до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у м. Києві від 24.07.2017 № та № повністю, а податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 24.07.2017 № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 170,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.02.2018 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позову в повному обсязі.

В судове засідання з'явилися представники сторін. Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні просив залишити рішення суду першої інстанції без змін посилаючись на доводи зазначені у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт посилається на фіктивність взаємовідносин позивача з ТОВ «Сайдекс», ТОВ «Едвант-Актив», ТОВ «Сегентатрейд», ТОВ «Санто Груп», ТОВ «Соліс Трейдінг», ТОВ «Будівельно-дизайнерська група», ПП «Екоскан сервіс», ТОВ «Смарт Бізнес Груп», ТОВ «ВСІ», ТОВ «ТД Маяк», ТОВ «Фані Прайс», ТОВ «Стем-Лтд», ТОВ «Будівельно-дизайнерська група», ТОВ «Пром Тех Постач», ТОВ «Рейлтрак Компані». Зазначає про вирок Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2016 у справі № 757/36419/16-к, ухвалений відносно керівника ТОВ «Сайдекс» та вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 09.02.2017 у справі № 755/18666/16-к, ухвалений відносно керівника ТОВ «Пром Тех Постач» за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 205-1 КК України (підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичних осіб - підприємців), що підтверджує фіктивність взаємовідносин позивача з ТОВ «Сайдекс» та ТОВ «Пром Тех Постач».

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказів ГУ ДФС у м. Києві від 02.02.2017 № 719 та від 07.06.2017 № 4654 і направлень від 17.02.2017 № 964/26-15-14-04-06, від 22.02.2017 №140/26-15-14-01-02, №309/26-15-14-06-03, №532/26-15-14-03-03, від 13.06.2017 №1997/26-15-14-03-05, №631/26-15-14-01-02, №632/26-15-14-01-02 контролюючим органом проведеному документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Укрмаслотрейд» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 10.10.2014 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт від 10.07.2017 № 291/26-15-14-01-02/39437627.

Перевіркою встановлено наступні порушення позивачем:

- заниження задекларованих ТОВ «Укрмаслотрейд» показників у рядку 2120 Звіту про фінансові результати «Інші операційні доходи» у загальній сумі 405 992,00 грн., в тому числі за 2015 рік у сумі 405 992,00 грн.;

- безпідставне віднесення ТОВ «Укрмаслотрейд» до рядка 2180 Звіту про фінансові результати «Інші операційні витрати» витрати з придбання послуг, в результаті чого завищено витрати на загальну суму 20 923 056,00 грн.;

- безпідставне віднесення ТОВ «Укрмаслотрейд» до рядка 2180 Звіту про фінансові результати «Інші операційні витрати» визнані штрафні санкції, в результаті чого завищено витрати на загальну суму 1 199 610,00 грн.;

- порушено вимоги пп. 138.3.3 п. 138.3, п. 138.2 ст. 138 ПК України, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування у загальній сумі 5 459 074,00 грн.;

- порушено вимоги п. 198.6 ст. 198 ПК України, у зв'язку з чим завищено податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 5 878,92 грн.;

- порушено вимоги п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, п. 16 Наказу «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» від 31.12.2015 № 1307, затвердженого в Міністерстві юстиції України від 26.01.2016 за № 137/28267, що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 116 900, 00 грн.;

- порушено вимоги п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 ПК України, що призвело до завищення ТОВ «Укрмаслотрейд» податкового кредиту за рахунок сум ПДВ по податкових накладних, отриманих від ТОВ «Сайдекс», ТОВ «Едвант-Актив», ТОВ «ВСІ», ТОВ «Будівельно-дизайнерська група» на загальну суму 400 998,66 грн.;

- несвоєчасно подано податкові декларації з податку на прибуток підприємства за перший квартал 2016 року та перше півріччя 2016 року.

На підставі зазначеного Акту відповідачем винесено наступні податкові повідомлення-рішення від 24.07.2017: № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 5 834 201,00 грн., з яких основний платіж 5 037 791,00 грн. та штрафні санкції 796 410,00 грн.; № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 654 721,00 грн, з яких основний платіж 523 777,00 грн. та штрафні санкції 130 994,00 грн.; № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 340,00 грн.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів виходить з наступного.

Згідно абз.1 п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених р.II цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Пунктами 138.4 та 138.5 статті 138 ПК України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг; інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

В пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Так, пунктом 198.1 ст. 198 ПК України визначено право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.6 ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Тобто, визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку, та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Колегія суддів зазначає, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до законодавства необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, наприклад, виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для визначення податкового кредиту з податку на додану вартість, якщо відомості, які містяться в таких документах, не відповідають дійсності, зокрема, у випадку не здійснення самих операцій.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясувати, зокрема, рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як встановлено, відповідно до договорів поставки, укладених між позивачем та ПП «Віктор і К» № 12061501 від 12.06.2015 і № 06-7/УМТ від 06.07.2015 та позивачем і ТОВ «Гідросенд» № 131015 від 13.10.2015, ТОВ «Укрмаслотрейд» здійснювало оптову закупівлю олії соняшникової різного асортименту та продаж її покупцям за більш вигідною ціною, як на території України, так і поза її межами.

Реальність вищезазначених операцій підтверджується первинними документами наданими позивачем: договорами поставки, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, виписками з банківських рахунків позивача про перерахування коштів за поставлений товар та відсутністю виявлених порушень відповідачем в Акті перевірки по даним господарським операціям.

В період 2015-2016 роки були укладені договори про надання посередницьких послуг з ТОВ «Снабімпекс», ТОВ «Сегента Трейд», ТОВ «Санто Груп», ТОВ «Соліс Трейдінг», ТОВ «Будівельно-дизайнерська група», ПП «Екоскан Сервіс», ТОВ «Смарт Бізнес Груп», ТОВ «ВСІ», ТОВ «Торговий дім «Маяк».

Відповідно до п. 1.1. Договорів посередницьких послуг Замовник (позивач) доручає, а Виконавець (Контрагенти по Договорам посередницьких послуг) приймає на себе виконання посередницьких послуг з пошуку контрагентів на покупку олії соняшникової на умовах, передбачених цим договором, і надати Замовнику послуги з супроводу угод з покупцями (третіми особами), використовуючи інформаційну базу Замовника.

Виконавець здійснює пошук партнерів, підготовлює контракти, угоди і договори, надає інші послуги, що сприяють укладенню договорів та інших співвідношень між замовником і третьою особою. Договори та інші угоди укладаються безпосередньо між замовником та третьою особою. Замовник не має право встановлювати зв'язки з третіми особами самостійно, без попереднього повідомлення виконавця. Виконавець зобов'язується охороняти комерційні, фінансові та інші інтереси замовника; сприяти замовнику у проведенні переговорів та брати участь в узгодженні умов угод; оцінювати економічну і комерційну ефективність укладених замовником угод на основі проведеного аналізу ринку; здійснювати рекламні послуги. Виконавці мають право залучати інших осіб до виконання послуг. Вартість послуг визначається в актах приймання-передачі на договірних умовах.

Факт надання послуг за договорами посередницьких послуг підтверджується актами надання послуг: № 375 від 31.12.2015, № 210 від 31.10.2015, № 157 від 31.08.2015, складеними між позивачем та ТОВ «Снабімпекс»; № 311255 від 31.12.2015, № 301152 від 30.11.2015, № 3009151 від 30.09.2015, складеними між позивачем та ТОВ «Сегента Трейд»; № 31/12/15/10 від 31.12.2015, № 31/08/15/1 від 31.08.2015, № 31/10/15/7 від 31.10.2015, складеними між позивачем та ТОВ «Санто Груп»; № 3011/5 від 30.11.2015, № 3110/1 від 31.10.2015, № 3108/3 від 31.08.2015, № 3107/1 від 31.07.2015, № 3112/7 від 31.12.2015, № 3009/2 від 30.09.2015, складеними між позивачем та ТОВ «Соліс Трейдінг»; № 3/16 від 31.03.2016, складеним між позивачем та ТОВ «Будівельно-дизайнерська група»; № 42 від 31.03.2016, № 15 від 29.02.2016, складеними між позивачем та ПП «Екоскан Сервіс»; № 31-08/1 від 31.08.2016, № 31-04/1 від 30.04.2016, складеними між позивачем та ТОВ «Смарт Бізнес Груп»; 2605/1 від 26.05.2016, складеним між позивачем та ТОВ «ВСІ»; № 3101 від 31.01.2016, складеним між позивачем та ТОВ «Торговий дім «Маяк».

До матеріалів справи додані договори, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, складені між позивачем та покупцями, яких було знайдено в результаті наданих послуг за договорами посередницьких послуг, а саме: ТОВ «Віста», ТОВ «Торговий дім «Крокус», ТОВ «Золотий урожай», ТОВ «Ашленд», ТОВ «Компанія «Кама», ТОВ «Юніверсал фіш компані», ТОВ «ББФ», ПП «Сільвер фуд», ТОВ «Баліс», ТОВ «Інвестиції УП», ТОВ «Імперія жирів», ТОВ «Паритет агро», ПСП «Ківшовата», ТОВ «Одеський коровай», ПП «Торговий дім «Золота миля», ПАТ «Новокаховських завод плавлених жирів», ПОСП «Дружба», ТОВ «Смачні технології», ТОВ «Будівельний дім «Гайсин», ПАТ «Концерн «Хлібпром», ПП «Бест», ТОВ «Кіровогорадхліб-2014», ПАТ «Криворіжхліб», ПАТ «ВО «Одеський Консервний завод», МПЗ «Легко», ВП ПАТ «МЗВКК», ПП ВТК «Лукас», ТОВ «ВПК «Агроресурс», ТОВ «Миколаївський хлібзавод № 1», ТОВ «Тайфун 2000»,, ТОВ «Фея», ТОВ «Інтерфлот», ТОВ «Черкасихліб», ПП «Ліга А», ПП «Спецбудпроект-Н», ТОВ «Київський маргариновий завод», ТОВ «Терра фуд», ТОВ «Квадро», ТОВ «Хлібзавод «Салтівський», ТОВ «Укрпродакорд», ПАТ «Шполянський завод продтоварів», ТОВ «Ново-Водолажський масло-жировий комбінат», ПАТ «Ясен», ПАТ «Київхліб», ТОВ «Техномолпром», ТОВ «Одеський ТД «Сонячна долина», ТОВ «Аквафрост», ТОВ «Кондитерська фабрика «Ярич», ТОВ «Рибоконсервний завод «Екватор», ТОВ «Снек експорт», ТОВ «Продторгресурс», ПАТ «Київський маргариновий завод», ПАТ «Київхліб», ТОВ «АЛГ-Груп», ТОВ «Мошурівський консервний завод», ТОВ «Аргон», ТОВ «Сучасні торгівельні технології», ФОП Скиба М.А., ТОВ «Андрушівський маслосирзавод», ТОВ «Форес», ПАТ «Харківська бісквітна фабрика».

Крім того, в матеріалах справи знаходяться довідки про надходження коштів на рахунок ТОВ «Укрмаслотрейд» від вищеперерахованих покупців за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 та за період з 01.01.2016 по 31.12.2016.

З метою реалізації олії соняшникової, позивачем було укладено договори транспортного експедирування з ТОВ «Фані Прайс», ТОВ «Стем-Лтд», ТОВ «Будівельно-дизайнерська група», ТОВ «Пром Тех Постач», ТОВ «Рейлтрак Компані» (далі - договори транспортного експедирування). Згідно даних договорів транспортного експедирування, позивач здійснював перевезення олії соняшникової покупцям, яким продавав товар, в тому числі і покупцям, які були знайдені, в результаті наданих послуг за договорами посередницьких послуг.

Пунктом 1.1. Договорів транспортного експедирування передбачено, що експедитор від свого імені та за рахунок Замовника забезпечує здійснення перевезення вантажу Замовника автомобільним транспортом у міжміському сполученні.

Відповідно до п. 1.4. Договорів на підтвердження наданих Експедитором Замовнику послуг за Договором складають акт.

Факт реального виконання зазначених договорів транспортного експедирування підтверджується складеними між позивачем та контрагентами за даними договорами актами приймання-передачі наданих транспортно-експедиторських послуг: № 07/311215 від 31.12.2015, № 06/301115 від 30.11.2015, № 05/311015 від 31.10.2015, № 04/300915 від 30.09.2015, № 03/310815 від 31.08.2015, № 02/310715 від 31.07.2015, № 01/300615 від 30.06.2015, складеними між позивачем та ТОВ «Фані Прайс»; № 9/300916 від 30.09.2016, № 8/310816 від 31.08.2016, № 7/310716 від 31.07.2016, складеними між позивачем та ТОВ «Стем-Лтд»; № 29.02.16 від 29.02.2016, № 31/03-16 від 31.03.2016, № 10/300616 від 30.06.2016, № 7/310516 від 31.05.2016, складеними між позивачем та ТОВ «Будівельно-дизайнерська група»; № 26 від 31.03.2016, № 01 від 29.02.2016, № 1 від 31.01.2016, складеними між позивачем та ТОВ «Пром Тех Постач»; № 04012016 від 29.02.2016, складеним між позивачем та ТОВ «Рейлтрак Компані».

В матеріалах справи містяться додатки до актів приймання-передачі з деталізацією маршрутів та товарно-транспортні накладні.

Контролюючим органом, всупереч вимог ст. 77 КАС України не було доведено та надано доказів про наявність встановлених судами фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагентів та злагодженості дій між ними.

Колегією суддів досліджено первинні документи, які згідно з п.44.1 ст. 44 ПК України, є підставою для податкового обліку, вказані документи, містять відомості які у повній мірі відображають суть господарських операцій, що відбулись між позивачем та його контрагентами.

Також Позивачем були придбані ємності металеві згідно договору поставки від 30.11.2015, укладеного між позивачем та ТОВ «Едвант Актив» у загальній кількості 2 штуки, об'ємом 50 куб.м. та договору поставки від 15.12.2015, укладеного між позивачем та ТОВ «Сайдекс», у кількості 6 штук, об'ємом 63 куб. м.

Постачання ємностей металевих за вищезазначеними договорами підтверджується видатковими накладними, податковими накладними, договором № 1412/ПД відступлення права вимоги від 07.12.2015, укладеним між ТОВ «Едвант Актив», ТОВ «Навігатор-Тех» та ТОВ «Укрмаслотрейд», договором відступлення права вимоги від 21.12.2015, укладеним між ТОВ «Сайдекс», ТОВ «Едвант Актив» та ТОВ «Укрмаслотрейд» та платіжними дорученнями, згідно яких позивачем було сплачено вартість ємностей металевих новим кредиторам.

Вказані ємності знаходяться на обліку підприємства як основні засоби, однак відповідач вважає, що вищезазначені ємності були поставлені не в результаті взаємовідносин позивача з ТОВ «Едвант Актив» та ТОВ «Сайдекс».

Згідно з податкових декларацій з податку на прибуток позивача за 2015 та 2016 роки, з урахуванням поданих уточнюючих податкових декларацій вбачається, що дохід ТОВ «Укрмаслотрейд» становив: в 2015 році: 10 392 135,00 грн. та сплачено податок на прибуток у розмірі 196 615,00 грн., в 2016 році: 314 515 406,00 грн. та сплачено податок на прибуток у розмірі 364 938,00 грн.

Враховуючи наявність доходу позивача від ведення господарської діяльності та аналізуючи господарські операції за договорами поставки та договорами транспортного експедирування у взаємозв'язку, судом вбачається наявність ділової мети у позивача по спірним господарським операціям.

Виконання договорів позивача підтверджується дослідженими судом документами, та вони відповідають вимогам, встановленим ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року.

Враховуючи надані письмові докази на підтвердження взаємовідносин з контрагентами, висновки податкового органу щодо нереальності господарських операцій сформовані виходячи з припущень стосовно можливих порушень податкового законодавства контрагентом позивача, а відносини безпосередньо між учасниками операцій, на підстав якої сформовані дані податкового обліку, не досліджено.

Апелянт не навів жодних інших обставин та доказів, які б свідчили про фіктивність вчинення операцій, відсутність факту поставки робіт/товарів, а також того, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди чи заволодіння майном держави.

Посилання на те, що керівники контрагентів позивача працюють посадовими особами на інших підприємствах та фігурують у кримінальних справах, колегія суддів не бере до уваги, так як сама по собі ця обставина, не свідчить про нездійснення спірних операцій. Зазначення цих обставин в Акті перевірки свідчить про формування висновків Акту перевірки на домислах та припущеннях. Трудове законодавство не обмежує право фізичних осіб працювати лише на одному підприємстві, фізичні особи не позбавлені права працювати за сумісництвом. Не може свідчити про нереальність господарських операцій і участь контрагентів позивача у кримінальних справах, оскільки згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

04.08.2016 між позивачем та компанією «Brightford LTD» укладено договір № 02/0816.

Відповідно до п. 1.1 Договору № 02/0816 Продавець зобов'язується поставити і передати у власність Покупця соняшниковий фосфатидний концентрат виробництва ПП «Віктор і К», а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити вартість поставленого Товару в установленому в Договорі порядку. Товар постачається партіями. Кількість Товару в партії погоджується сторонами в кожній Додатковій угоді.

Пунктом 3.4. Договору № 02/0816 передбачено, що поставка Товару здійснюється в строк 5 (п'ять) робочих днів з моменту отримання Продавцем (в любій зручній для сторін формі) заявки Покупця, якщо інший строк не буде погоджений сторонами в Додаткових угодах.

Згідно з п. 4.1. Договору № 02/0816 Покупець здійснює оплату кожної партії Товару в розмірі 100 % від його вартості на протязі 14 банківських днів з моменту поставки партії товару на склад Покупця.

На виконання умов Договору № 02/0816, між ТОВ «Укрмаслотрейд» з компанією «Brightford LTD» було укладено:

- Додаткову угоду № 1 від 11.08.2016 та заявку від 10.08.2016 на постачання соняшникового фосфатидного концентрату у кількості 24 тони, вартістю 16 800,00 Євро;

- Додаткову угоду № 2 від 18.08.2016 та заявку від 15.08.2016 на постачання соняшникового фосфатидного концентрату у кількості 48 тон, вартістю 33 600,00 Євро;

- Додаткову угоду № 3 від 25.08.2016 та заявку від 23.08.2016 на постачання соняшникового фосфатидного концентрату у кількості 48 тон, вартістю 33 600,00 Євро;

- Додаткову угоду № 4 від 30.08.2016 та заявку від 29.08.2016 на постачання соняшникового фосфатидного концентрату у кількості 72 тони, вартістю 21 600,00 Євро.

Відповідно до вищезазначених заявок на поставку товару, товар повинен бути поставлений Позивачем за адресою: Riho B.V. Voorenswei 56669 MXDODEWAARD (NL) The Netherland (Голландія).

В період з серпня місяця 2016 року по вересень місяць 2016 року ТОВ «Укрмаслотрейд» поставлено Товар за Договором № 02/0816, що підтверджується митними деклараціями про переміщення товару за кордон України та виписками з рахунку ТОВ «Укрмаслотрейд» № з 17.06.2015 до 31.12.2016, з якого вбачається, що компанією «Brightford LTD» сплачено позивачеві вартість поставленого товару.

21.11.2016 компанія «Brightford LTD» направила ТОВ «Укрмаслотрейд» претензію про сплату останнім пені у розмірі 42 206,20 Євро, у зв'язку з простроченням поставки Товару.

31.12.2016 між компанією «Brightford LTD» та ТОВ «Укрмаслотрейд» підписано акт зарахування зустрічних вимог, згідно якого позивач визнав вимоги компанії «Brightford LTD» по стягненню пені у розмірі 42 206,20 Євро та проведено зарахування однорідних вимог наступним чином: вимоги компанії «Brightford LTD» до ТОВ «Укрмаслотрейд» по сплаті пені за Договором № 02/0816 у розмірі 31 448,87 Євро зараховано в рахунок вимоги ТОВ «Укрмаслотрейд» до компанії «Brightford LTD» про сплату заборгованості за Договором № 12092016 від 12.09.2016 у розмірі 31 448,87 Євро. Сторони погодили, що обов'язок ТОВ «Укрмаслотрейд» за Договором № 02/0816 вважається часткового припиненим в сумі 31 448,87 Євро, остаточна заборгованість становить 10 757,33 Євро.

Пунктом 17 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» витрати, пов'язані з операційною діяльністю, які не включаються до собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), поділяються на адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати.

Відповідно до п. 20 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» до інших операційних витрат включаються: визнані штрафи, пеня, неустойка.

ДФС України у своєму листі від 05.10.2015 № 21051/6/99-99-19-02-02-15 зазначає, що штрафні санкції визнані платником податком враховуються при визначенні фінансового результату платника податків, тобто можуть включать до складу витрат при визначені об'єкта оподаткування податку на прибуток підприємства.

Безпідставним є доводи Відповідача про відсутність прострочки поставки товару Позивачем Компанії ООО «Brightford».

Дата складання вантажно-митних декларацій на поставку кожної партії товару не свідчить про поставлення даного товару покупцю за адресою: Riho B.V. Voorenswei 56669 MXDODEWAARD (NL) The Netherland (Голландія), що передбачено умовами договору № 02/0816 від 04.08.2016 та заявками на поставку товару до кожної партії поставки.

Факт прострочення поставки товару дійсно мав місце дана обставина додатково підтверджується як Компанією ООО «Brightford» так і TOB «Укрмаслотрейд», що вбачається з претензії Компанією ООО «Brightford» та актом зарахування однорідних вимог від 21.12.2016 підписаний між Компанією ООО «Brightford» та TOB «Укрмаслотрейд».

Отже, ТОВ «Укрмаслотрейд» правомірно віднесло до рядка 2180 Звіту про фінансові результати «Інші операційні витрати» визнані штрафні санкції по взаємовідносинам між Позивачем та Компанією ООО «Brightford» у загальному розмірі 1 199 610,00 грн.

Таким чином, позивач правомірно відніс суми визнаних штрафних санкцій по взаємовідносинам з компанією «Brightford LTD» до валових витрат, які враховуються при визначені фінансового результату до оподаткування.

ГУ ДФС у м. Києві вказує також про безпідставне включення ТОВ «Укрмаслотрейд» до податкового кредиту сум податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «РВД Транс» та ТОВ «Селф-Актив».

До таких висновків Відповідач дійшов аналізуючи взаємовідносини Позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «РВД Транс» () за договором купівлі-продажу № 0136 від 16.08.2016, купівлі автомобіля марки Volkswagen, модель Transporter та взаємовідносини Позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Селф-Актив» () за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 984/10/8047/2016 від 11.08.2016, купівлі автомобіля марки Audi, модель А8 копії договорів знаходяться в матеріалах справи.

На думку апелянта, оскільки у податкових накладних виданих ТОВ «РВД Транс» та ТОВ «Селф-Актив» відсутні коди УКТ ЗЕД, податкова накладна видана ТОВ «Селф-Актив» зареєстрована з порушенням строків, передбачених абз. 14 п. 201.10, ст. 201 ПК України, ТОВ «Укрмаслотрейд» по взаємовідносинам з ТОВ «РВД Транс» та ТОВ «Селф-Актив» порушило вимоги податкового законодавства, що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 116 900, 00 грн.

16.08.2016 між ТОВ «Укрмаслотрейд» та ТОВ «РВД Транс» було укладено договір купівлі-продажу № 01036, згідно якого останній відчужив Позивачеві автомобіль марки Volkswagen, модель Transporter.

У зв'язку з укладенням вищезазначеного договору, ТОВ «РВД Транс» було видано Позивачеві видаткову накладну № 27 від 16.08.2016 на підставі якої, останній включив суму податку на додану вартість у розмірі 27 700,00 грн. до податкового кредиту.

11.08.2016 між ТОВ «Селф-Актив» та ТОВ «Укрмаслотрейд» укладено договорів купівлі-продажу транспортного засобу № 984/10/8047/2016, згідно якого останній придбав у ТОВ «Селф-Актив» автомобіль марки Audi, модель А8.

На підставі укладенням вищезазначеного договору, ТОВ «РВД Транс» було видано Позивачеві видаткову накладну № 26 від 10.08.2016, згідно якої останній включив суму податку на додану вартість у розмірі 89 200,00 грн. до податкового кредиту (належним чином засвідчена копія податкової накладної знаходиться в матеріалах даної справи).

Відповідач вважає, що Позивач не мав права включати суми податку на додану вартість до податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «РВД Транс» та ТОВ «Селф-Актив», у зв'язку з не зазначенням в податкових накладних коду УКТ ЗЕД та податкова накладна № 26 від 10.08.2016, видана ТОВ «Селф-Актив» зареєстрована з порушенням строків передбачених абз. 14 п. 201.10 ст. 201 ПК України.

Згідно пункту 201,1 ст, 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г)податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Абзацом 1 та 2 п 201.10. ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з абз. 10 п. 201.10. ст. 201 ПК України якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до абз. 22 п. 201.10. ст. 201 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Абзацом 3 п. 198.6 ст. 198 ПК України передбачено, що податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні видані ТОВ «РВД Транс» та ТОВ «Селф-Актив» зареєстровані в ЄРПН, вищезазначену обставину не заперечує Відповідач, посилається лиш на те, що в податкових накладних не зазначено код УКТ ЗЕД та податкова накладна видана ТОВ «Селф-Актив» з порушенням строків передбачених абз. 14 п. 201.10, ст. 201 ПК України.

Аналіз ст. ст. 198,201 ПК України дає підстави вважати, що підставою для відмови у віднесенні сум податку на додану вартість до податкового кредиту, є незареєстровані податкові накладні в ЄРПН. Інші підстави для відмови у віднесенні сум податку на додану вартість до податкового кредиту ПК України не передбачені.

Враховуючи те, що податкові накладні видані ТОВ «РВД Транс» та ТОВ «Селф-Актив» зареєстровані в ЄРПН, підстави для відмови у віднесенні сум податку на додану вартість до податкового кредиту за вищезазначеними податковими накладними відсутні.

Податкова накладна № 26 від 10.08.2016, видана ТОВ «Селф-Актив» була зареєстрована в ЄРПН, що вбачається з наданих квитанцій.

Відповідно до абз. 1 п. 201.1. ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Позивач не володів інформацією чи були вони зареєстровані в строк встановлений абз. 14 п. 201.10, ст. 201 ПК України, чи ні.

Платник податків не повинен нести негативних наслідків, у зв'язку з вчиненням своїм контрагентом порушень податкового законодавства України. Згідно положень ПК України, відповідальним за складання податкової накладної та її реєстрації в ЄРПН є продавець товару. По взаємовідносинам між Позивачем та ТОВ «РВД Транс» і ТОВ «Селф-Актив» продавцями є останні. Враховуючи вищезазначене до ТОВ «Укрмаслотрейд» не може бути застосована відповідальність, у зв'язку з не включенням контрагентами Позивача кодів УКТ ЗЕД до податкових накладних.

Також, абз. 5 п. 198.6 ст. 198 ПК України передбачено, що суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Враховуючи те, що спірна податкова накладна були зареєстровані в ЄРПН у наступних податкових періодах, ТОВ «Укрмаслотрейд» правомірно включило суми податку на додану вартість до податкового кредиту за такими податковими накладними.

Також, матеріалах справи знаходяться квитанція № 1 від 09.08.2016 про направлення податкової декларації в електронній формі до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києва та квитанція № 2 від 09.08.2016 про прийняття податкової декларації з податку на прибуток підприємства ТОВ «Укрмаслотрейд» за перше півріччя 2016 року ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві. Отже, позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства в строк, встановлений п/п 49.18.2. п. 49.18 ст. 49 ПК України, а тому податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 24.07.2017 № є протиправним та підлягає скасуванню лише в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 170,00 грн.

Враховуючи викладене у сукупності, апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги. Інші доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі вказаного не спростовують, тому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмаслотрейд" до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 11.12.2018