Справа № 160/7834/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2018 року Справа № 160/7834/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучми К.С.
при секретарі Чорній М.В.
за участю: представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Дніпробуд до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про зобовязання вчинити певні дії, -
У жовтні 2018 року позивач звернувся до адміністративного суду з вищезазначеним позовом, в якому просив:
- зобов'язати АНД ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області закінчити виконавче провадження № 56035614, відкрите на підставі Постанови № 49/1008-23.2/3853 від 01.12.2017 р. про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності прийнятої Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підставами для відкриття оскаржуваного виконавчого провадження, був припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних стандартів, норм і правил №58 від 17.11.2017 р., який було виписано Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області. 13 лютого 2018 року Запорізьким окружним адміністративним судом у справі 808/4054/17 було прийнято рішення, яким задоволено позовні вимоги ТОВ "Фірма Дніпробуд" та скасовано припис. А отже, скасування припису є підставою для закінчення виконавчого провадження, оскільки припис та постанова про накладення штрафу мають причино-наслідковий зв'язок.
В судовому засіданні представник позивача предявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав.
Відповідач та третя особа в судове засідання не зявилися, про день та час його проведення повідомлялися належним чином.
До суду від третьої особи надійшли пояснення, в яких зазначалося, що підставою для винесення оскаржуваних постанов ВП №56035614 стала постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 49/1008-23.2/3853 винесена 01.12.2017 року. Дана постанова позивачем в порядку визначеному ст.5 Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» не оскаржувалась, та набрала чинності 16.12.2018 року.
Твердження позивача, щодо скасування припису рішенням Запорізького окружного адміністративного суду не відповідає дійсності, оскільки в квітні 2018 року позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом щодо скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 01.12.2018 року № 49/1008-23.2/3853. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.09.2018 року у справі № 808/1584/18 вказану позовну заяву залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду з вимогою щодо скасування спірної постанови про накладення штрафу. За таких обставин, третя особа просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.03.2018 року заступником начальника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження.
Зазначеною постановою було відкрито виконавче провадження № 56035614 з виконання постанови № 49/1008-23.2/3853 від 01.12.2017 р. про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, прийнятої Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, направленої на примусове виконання до АНД ВДВС у м.Дніпрі ГТУЮ у Дніпропетровській області.
Зазначеною постановою був накладений штраф розміром 75 780 грн. на ТОВ «Фірма Дніпробуд». Крім того, 05.04.2018 року заступником начальника АНД ВДВС у м.Дніпрі ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника.
Позивач вважає, що виконавче провадження №56035614 підлягає закінченню, а арешт коштів накладений в межах виконавчого провадження № 56035614 має бути знято, в звязку з чим він звернувся до суду з даним позовом.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів та, осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з вимогами ч.1 ст.17 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.
Відповідно до вимог ч.1 ст.19 названого Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:
1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;
2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;
3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;
4) в інших передбачених законом випадках.
Як видно з ч.1 ст.25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.
Згідно з вимогами ч.2 ст.25 названого Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до вимог ч.5 ст.25 Закону № 606-XIV копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Крім того, порядок відкриття виконавчого провадження та примусове виконання рішень врегульовані п.п.2-3 Інструкції.
Так, 01 грудня 2017 р. головним державним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту ДАБІ у Запорізькій області ОСОБА_3 було винесено постанову № 49/1008-23,2/3853, якою на позивача накладено штраф у сумі 75 780 грн. за порушення п.8 ч.3 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14 жовтня 1994 р. № 208/94-ВР.
01.03.2018 року за вих. №1008-23.4/655 на адресу АНД ВДВС у м.Дніпрі ГТУЮ у Дніпропетровській області було направлено заяву про примусове виконання постанови про накладення штрафу № 49/1008-23,2/3853.
22 березня 2018 р. на підставі даних документів відповідачем було відкрито виконавче провадження з примусового виконання № 49/1008-23,2/3853 ВП № 56035614.
При вирішенні справи судом враховано, що згідно з вимогами п.3.1 Інструкції примусовому виконанню підлягають виконавчі документи, визначені у статті 17 Закону.
Відповідно до вимог п.3.4 названої Інструкції заява про відкриття виконавчого провадження подається до органу ДВС у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа, в якій у разі наявності можуть зазначатися номер мобільного телефону, факсу (телефаксу), адреса електронної пошти.
В силу до п.3.4.1 Інструкції до заяви про відкриття виконавчого провадження, яка подається представником стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження.
Згідно з вимогами п.2.11 Інструкції повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені такими документами: а) довіреністю фізичної особи; б) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юридичної особи тощо); в) рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи управителем спадкового майна.
Відповідно до вимог п.2.11.2 названої Інструкції оригінали документів, зазначених у пункті 2.11 цього розділу, або належним чином засвідчені їх копії приєднуються до матеріалів виконавчого провадження. Після пересвідчення наявності у представника належним чином оформленої довіреності оригінал такої довіреності у разі потреби повертається представникові сторони виконавчого провадження (п. 2.11.3 Інструкції).
Як видно з п.п.2.11.4, 2.11.5 Інструкції, у випадку реалізації стороною виконавчого провадження права на пред'явлення виконавчого документа на виконання, подання заяви про повернення без виконання виконавчого документа, оскарження дій державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС, отримання присудженого майна чи стягнутих сум через представника державний виконавець перевіряє, чи обумовлені у довіреності повноваження представника на здійснення таких дій. Обмеження повноважень представника на вчинення певної виконавчої дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.
Отже, наявні матеріали справи свідчать, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 22 березня 2018 р. ВП №56035614 була винесена відповідачем (уповноваженою особою) на підставі відповідної заяви (керівника органу, який її виніс) та оригіналу постанови № 49/1008-23,2/3853 (виконавчого документа), тобто з дотриманням наведених вище норм Закону № 606-XIV та Інструкції.
Наведене свідчить, що відповідачем правомірно було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 22 березня 2018 р. ВП № 56035614.
Зокрема, судом було встановлено, що форма постанови № 49/1008-23.2/3853 повністю відповідає формі, затвердженій як додаток 8 до названого наказу.
Так, постанова про накладення штрафу не є виконавчим документом виданим на підстав рішення суду, а є виконавчим документом органу уповноваженого розглядати справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яка як виконавчий документ не визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.
Окрім того до повноважень суду належить визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, виключно тих, що видані безпосередньо судом.
З приводу твердження позивача щодо невідповідності постанови про накладення штрафу вимогам п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якої у виконавчому документі зазначаються ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувана та боржника (для юридичних осіб - за наявності).
Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.
В даному випадку третя особа є органом, який відповідно до Закону розглядає справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Як вже було зазначено, постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є виконавчим документом, стягувачем за яким є Держава. Сума штрафу у разі сплати або стягнення зараховується до Державного бюджету України, у зв'язку з чим у виконавчому документі зазначено код ЄДРПОУ саме державного бюджету (Держави), як стягувача за виконавчим документом.
Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
В силу ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За таких обставин, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити повністю з викладених вище підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 287 КАС України,-

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Дніпробуд до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 287 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення складений 05.11.2018 року.

Суддя ОСОБА_4