Справа № 0540/6678/18-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 р. Справа№0540/6678/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Толстолуцької М.М., при серкретарі судового засідання Хороші С.С., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «АНЕГА»

до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

про визнання недійсним (скасування) податкового повідомлення-рішення, -

За участі представників сторін:

від позивача - Борозенцев С.П. за довіреністю;

від відповідача - Вовченко С.П. за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «АНЕГА» звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.06.2018 року № ;

- судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі № 0540/6678/18-а та призначено підготовче засідання на 18 вересня 2018 року.

У підготовчому засіданні 18 вересня 2018 року оголошено перерву до 09 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче провадження на 23 жовтня 2018 року.

За результатами підготовчого провадження ухвалою від 23 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 07 листопада 2018 року.

У судовому засіданні 07 листопада 2018 року була оголошена перерва до 05.12.2018 року.

Щодо позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що Головним управлінням державної фіскальної служби у Донецькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «АНЕГА» з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником ТОВ «ВЕНТАН» () за травень 2017 року за результатами якої складено акт від 15.05.2018 року № 492/05-99-14-13-39186291. На підставі акту перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.06.2018 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 300 000,00 грн. в т.ч. на суму основного платежу в розмірі 240 000, 00 грн. та застосовані штрафні фінансові санкції в сумі 60 000,00 грн.

Позивач вважає рішення неправомірним та прийнятим з порушенням норм діючого законодавства. До перевірки були надані всі документи, первинного бухгалтерського обліку, оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства. Зазначає, що податковий кредит, сформований ТОВ «АНЕГА» на підстві податкової накладної отриманої від контрагента, який під час здійснення господарських операцій був належним чином зареєстрований суб'єктом господарювання та платником податку на додану вартість. Просив позов задовольнити.

Відповідач про задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на відсутність в наданій до перевірки товарно-транспортної накладної: даних про автомобільного перевізника , а саме в полі написано «ОСОБА_4.», не вказаний ІПН перевізника, якщо він є фізичною особою - підприємцем, відсутня адреса пункту навантаження. Зауважив, що до перевірки не були надані довіреності, на підставі яких одержувався вищенаведений товар. Таким чином, при відсутності довіреностей податкова вважає неможливим встановити хто саме по довіреності отримував товар та факт отримання товару. Також, відповідач зазначив, що даними наявної податкової інформації не підтверджено здійснення ТОВ «ВЕНТАН» придбання товарів,які в подальшому реалізовані на адресу контрагентів покупців, серед яких ТОВ «АНЕГА». Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АНЕГА» зареєстроване у якості юридичної особи, ідентифікаційний код 39186291, місцезнаходження: 84331, м. Краматорськ, Донецької області, вул. Марії Приймаченко, буд. 29, кв. 122 , про що зазначено у виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк. справи 95-99).

Позивача зареєстровано у якості платника податку на додану вартість 29.03.2018 року ІПН 51.

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

На підставі наказу від 24.04.2018 року №697 Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «АНЕГА» з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником ТОВ «ВЕНТАН» () за травень 2017 року.

За результатами перевірки складено акт від 15.05.2018 року № 492/05-99-14-13-39186291. На підставі акту перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від від 07.06.2018 року № про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 300 000,00 грн. в т.ч. на суму основного платежу в розмірі 240 000, 00 грн. та застосовані штрафні фінансові санкції в сумі 60 000,00 грн.

Актом встановлено, що в порушення п 14.1.181 п.14.1 ст.14; п.185.1 ст.185; п.188.1 ст.188; п. 198.3, ст. 198 Податкового кодексу України контролюючим органом під час перевірки не встановлено факту отримання ТОВ «АНЕГА» товару від ТОВ «ВЕНТАН» в періоді травень 2017 року, угоди не були спрямовані на якісне та своєчасне виконання зобовязань перед замовником, а лише для збільшення податкового кредиту та витрат підприємства. Тому, будь-які первинні документи мають силу лише вразі фактичного здійснення господарської операції.

Позивачем до податкового органу було надано заперечення на акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 15.05.2018 року № 492/05-99-14-13-39186291. Відповідачем було розглянуто заперечення та зазначено, що керівником контролюючого органку буде прийнято податкове повідомлення-рішення.

Відповідачем зазначено, що відповідно до баз даних ГУ ДФС України, податкової звітності та інших джерел, одержаних в ході проведення перевірки, встановлено проведення безтоварних операцій, спрямованих на надання податкової вигоди для третіх осіб з метою штучного формування податкового кредиту та витрат підприємства.

Позивач у судовому засіданні зауважив, що правомірність здійснення господарських операцій та віднесення до податкового кредиту з ПДВ витрат по придбанню ТМЦ у ТОВ «ВЕНТАН» підтверджено документами та фактичними обставинами. Також, зазначив, що надав пояснення, що технічна документація на вузли приводу знаходиться у замовника робіт, разом з поставленим обладнанням.

Судом встановлено, що між ТОВ «АНЕГА» та ТОВ «ВЕНТАН» було укладено договір поставки за № П05/17-1 від 04.05.2017 року на покупку товару відповідно до Специфікації, а саме: Вузол привода радіального згущувача Дорра П-24, також, виконання договору підтверджується товарно-транспортною накладною від 10.05.2017 року, видатковою накладною № 10 від 10.05.2017 року (арк. спр. 49-50, 51, 53).

Також, договором від 03.05.2017 року №4476-ЦД-УМТС було укладено виконання реконструкції приводів радіальних згущувачів «Дорра-24» ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», виконання яких підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2В № 2 за червень 2017 року на загальну суму 737 820,47 грн., актом № 3, відповідно до якого Вузли приводів передано замовнику після монтування згідно з актом виконання робіт № 3 від 26.06.2017 року. Також позивачем надано договірну ціну на будівництво реконструкція приводів радіальних згущувачів «Дорра-24», довідка про вартість виконаних робіт та витрати, підсумкова відомість ресурсів до актів №№2,3, розрахунок загальновиробничих витрат №2 (арк.спр.66-89).

У судовому засіданні позивачем надано оборотно-сальдову відомість по рахунку: 201 за травень 2017 року, картку рахунку: 201 місце зберігання: Добропілля: ТМЦ: Вузол привода радіального згущувача Дорра-24 за 01.05.17-30.06.2017, карточку складського обліку матеріалів № 517ш-1,довіреність від ТОВ «АНЕГА» видана директору ОСОБА_5 на отримання Вузол привода радіального згущувача Дорра-24 та реєстр документів за 01.05.2017-10.05.2017 (арк.спр.137-142).

Також, матеріали справи містять договір оренди нежилого приміщення та споруди № А-02/15 укладено між ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» та ТОВ «АГЕНА» для складу позивача на період виконання робіт, виконання якого підтверджується актом приймання-передачі об'єкту аренди (арк.спр.91-94). Виконання зазначеного договору позивач підтверджує платіжними дорученнями (арк.спр.56-65, 155-163).

На підставі здійсненої оплати ТОВ «ВЕНТАН» складено податкові накладні, суми податку на додану вартість по податковим накладним включені до податкового кредиту відповідного періоду, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, даним податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2017 року (арк.спр. 54-55, 90,173).

В обґрунтування своєї позиції щодо нереальності господарських операцій відповідач в акті перевірки посилається на отримання інформації по контрагентам контрагентів при проведенні зустрічних звірок.

Суд зазначає, що вищезазначені податкові інформації та акти не є перевіркою господарської діяльності контрагентів позивача по взаємовідносинам саме з позивачем. Суд також зазначає, що акти чи податкові інформації про неможливість проведення зустрічної звірки не є тим самим, що і результати проведеної зустрічної звірки, які є джерелом отримання податкової інформації, що статтею 83 Податкового кодексу України визначене в якості підстави для висновків під час проведення перевірок. Сама по собі неможливість реалізації контролюючими органами визначеної законодавством компетенції щодо проведення зустрічних звірок чи перевірок не може вважатись доказом вчинення порушень податкового законодавства платником податків.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до ст. 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій не нижче звичайних цін) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, а база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості.

На підставі пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 цього Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 цієї ж статті, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу), та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, законодавством визначено дві підстави для виникнення права на податковий кредит, а саме: фактична сплата коштів постачальнику в оплату придбаних товарів, в тому числі і податку на додану вартість, та факт отримання податкової накладної зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних, що засвідчує придбання платником податку товарів, в якій зазначено суми податку на додану вартість. Таким чином, покупець сплачує суму податку на додану вартість у ціні товару безпосередньо продавцю, тому не може в подальшому впливати на надходження цих сум податку на додану вартість до Державного бюджету України.

Враховуючи наявність у позивача первинних документів, що були досліджені під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено правомірність формування сум податкового кредиту за перевіряємий період.

Аналізуючи діюче законодавство, що регулює відносини в сфері справляння податків і зборів, а саме: податку на додану вартість, вбачається, що законодавець надаючи право платнику на віднесення сум до податкового кредиту не ставить такого платника в залежність від ведення податкового обліку його контрагентом. Законодавець чітко прописує норму статті 198 ПКУ (податковий кредит), на відповідність якої діяв позивач, що досліджено у судовому засіданні та доведено матеріалами справи.

Суд зауважує, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах та рухом грошових коштів на рахунках платників податку.

Отже, з огляду на обґрунтованість та доведеність поданого адміністративного позову, суд вбачає законні підстави для задоволення його вимог.

Відповідно до наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір у розмірі 4 500,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 138 від 21 червня 2018 року.

Нормами частини першоїстатті 139 КАСвстановлено, що при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 4 500,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 287, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АНЕГА» (юридична адреса: 84331, Донецька область, м. Краматорськ, вул. М. Приймаченко, буд. 29, кв. 122 ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (юридична адреса: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-й Таганрозької дивізії, буд. 114 , ) про визнання недійсним (скасування) податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.06.2018 року № на загальну суму 300 000, 00 грн., з яких сума основного зобов'язання зі сплати податку на додану вартість в розмірі 240 000,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції на суму 60 000,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (юридична адреса: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-й Таганрозької дивізії, буд. 114 , ) судовий збір у розмірі 4 500 (чотири тисячі п'ятсот) гривень 00 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНЕГА» (юридична адреса: 84331, Донецька область, м. Краматорськ, вул. М. Приймаченко, буд. 29, кв. 122 ).

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 05 грудня 2018 року. Повний текст рішення буде складено та підписано 13 грудня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Толстолуцька М.М.