Справа № 160/8767/18
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2018 року Справа № 160/8767/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача: представника відповідача: ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Амур-Нижньодніпровський ВДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування повідомлення та зобовязання вчинити певні дії
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання на 11.12.2018 року.
У судовому засіданні 11.12.2018 року відповідачем подано відзив на позов, в якому зазначено, що державним виконавцем винесено оскаржуване повідомлення в порядку п.6 ч.4 ст.4 Закону України Про виконавче провадження, оскільки всупереч п.3 ч.1 ст.4 цього Закону, у виконавчому документі відсутня дата народження боржника фізичної особи. Порушення строків прийняття рішення і вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення. Також вказує, що діяв відповідно до положень, встановлених статтею 4 Закону України Про виконавче провадження, тому просить суд відмовити Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання з'явилися представники сторін, які підтримали свої правові позиції в повному обсязі. Представником позивача уточнена дата оскаржуваного рішення, а саме 14.07.2017р.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,
ВСТАНОВИВ:
Не погоджуючись із отриманим повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 14.07.2017р., позивач звернувся до суду.
Під час розгляду справи судом перевірено прийняте відповідачем повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на відповідність вимогам законодавства та встановлено наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Частиною 1 ст.51 Цивільного кодексу України передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначаються:
повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та по батькові (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.
Згідно п.3-4 ст.4 Закону України Про виконавче провадження у виконавчому документі зазначаються:
повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;
ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).
Зі змісту наведених норм слідує, що дата народження боржника, у виконавчому документі обовязково зазначається у разі коли боржником є саме фізична особа. У випадку коли боржником є фізична особа - підприємець, у виконавчому листі обовязково зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків.
Відповідно до п.70.17 ст.70 Податкового кодексу України державний реєстр фізичних осіб - платників податків формується на основі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів. Обліковим карткам фізичних осіб, які на момент набрання чинності цим Кодексом зареєстровані у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, присвоюються номери, що відповідають ідентифікаційним номерам платників податків - фізичних осіб.
Разом з цим, згідно п.3 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" відповідач має право самостійно здійснювати заходи щодо отримання інформації (документи або їх копії), необхідної для здійснення його повноважень, що стосуються боржника, в т.ч. з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.
Отже, суд приходить до висновку про протиправність та необхідність скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 14.07.2017 року.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Тобто, завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право.
Таким чином, завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень. Суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Положення Закону України Про виконавче провадження свідчать про наявність у державного виконавця дискреційності повноважень при виконанні певної процедури, в яку адміністративний суд при здійсненні судочинства не має права втручатися, отже, дана позовна вимога про зобов'язання відкрити виконавче провадження - задоволенню не підлягає.
Разом з тим, ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Частиною 3 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України чітко встановлено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобовязати субєкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
За наведених обставин у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування повідомлення та зобов`язати вчинити певні дії.
Частиною 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в загальному розмірі 1762,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 1430 від 29.11.2018 року. Інших документально підтверджених судових витрат, матеріали справи не містять.
Враховуючи, часткове задовольняє позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, суд приходить до висновку про наявність підстав щодо присудження здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат у розмірі 881,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
Керуючись ст. 2, 9, 77, 90, 139, 143, 243-246, 268, 287, 370 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати повідомлення державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 14.07.2017р.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1