Справа № 1840/3041/18
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 р. Справа № 1840/3041/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бондаренко Л.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

представників відповідача - Левицької А.М., Шуваєвої Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який він особисто та його представник підтримали в судовому засіданні, мотивуючи вимоги тим, що позивач є громадянином Республіки Бангладеш, на законних підставах перебуває на території України, перебуває у шлюбі з громадянкою України ОСОБА_7 16 липня 2018 року позивач звернувся до відповідача Управління Державної міграційної служби України у Сумській області з метою продовження дії посвідки на тимчасове проживання. Проте, посадовою особа відповідача відмовлено у прийнятті у нього документів без пояснення причин та підстав, крім того його прохання про надання письмової відмови також залишено без уваги. Зазначені обставини свідчать про протиправну бездіяльність суб»єкта владних повноважень, допущену в порушення вимог Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, тому позивач просить визнати протиправною бездіяльність та зобов»язати відповідача прийняти для розгляді документи для продовження строку дії посвідки на тимчасове перебування в Україні.

Відповідач подав відзив на позов, в якому проти його задоволення заперечив, представники відповідача в судовому засіданні пояснили, що 16 липня 2018 року позивач до Управління Державної міграційної служби України у Сумській області не звертався, звернувся він 17 липня 2018 року, за 14 робочих днів до завершення дії посвідки, тим самим пропустивши строк звернення. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року №322, якою затверджений Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання позивачу було роз»яснено, що його документи не можуть бути прийняті у зв»язку з несвоєчасним зверненням, письмову відмову отримувати він не забажав.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є громадянином Республіки Бангладеш, на законних підставах перебуває на території України, перебуває у шлюбі з громадянкою України ОСОБА_7 ( а.с.10, 11,12,13) 04.08.2017 року отримав посвідку на тимчасове проживання з терміном дії до 04.08.2018 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з такого.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Статтею 5 цього Закону визначені підстави для видачі посвідки на тимчасове проживання, а статтею 5-1 Закону встановлений строк дії посвідки на тимчасове проживання.

Відповідно до ч.3 ст.5-1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк дії посвідки на тимчасове проживання може бути продовжено необмежену кількість разів, за наявності підстав, передбачених законом.

Частина друга статті 5-3 Закону встановлює, що іноземець або особа без громадянства подає документи для продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання не пізніш як за 10 календарних днів до закінчення строку її дії.

Порядок прийняття заяви про оформлення або продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання визначений статтею 5-5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Відповідно до зазначеної норми Іноземець або особа без громадянства подає заяву про оформлення або продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання та відповідні документи, визначені цим Законом та Кабінетом Міністрів України, особисто або через свого представника на підставі довіреності до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції ( ч.1 ст.5-5 Закону).

Територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, зобов'язаний надати іноземцю або особі без громадянства чи його представнику опис прийнятих документів з підписом уповноваженої особи, яка їх прийняла, зазначенням її посади, прізвища та імені і дати прийняття документів ( ч.2 ст.5-5 Закону).

Водночас, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року №322, якою затверджений Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання у разі закінчення строку дії посвідки передбачений її обмін.

Відповідно до п. 16 Порядку документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважений суб'єкт) та територіальних органів / територіальних підрозділів ДМС за місцем проживання іноземця або особи без громадянства. Пунктом 19 Порядку визначено, що у разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії.

Виходячи зі змісту зазначених норм права, суд вважає, що вирішуючи питання стосовно своєчасності звернення позивача про продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання Управління Державної міграційної служби України у Сумській області повинне було застосовувати норми закону, оскільки закон має вищу юридичну силу порівняно з постановою Кабінету Міністрів України.

В своєму відзиві на позов та в судовому засіданні відповідач зазначив, що позивач звернувся 17 липня 2018 року, за 14 днів до закінчення дії посвідки, що і стало підставою для відмови йому у прийнятті документів. Проте, враховуючи вимоги ч.2 ст. 5-3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд вважає, що останнім днем звернення позивача з питанням про продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання було 25 липня 2018 року ( за 10 календарних днів до закінчення строку дії посвідки). Відтак, не прийнявши у позивача документи для продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання, відповідач допустив протиправну бездіяльність, що є підставою для зобов»язання його прийняти для розгляду документи ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб»єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб»єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що відповідно до квитанцій позивачем сплачено судовий збір в загальному розмірі 1409,60 грн. (а.с.3, тому зазанчена сума підлягає відшкодуванню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області ( , вул.Герасима Кондратьєва, 27, м.Суми, 40000) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, яка полягає у неприйнятті документів ОСОБА_1 для продовження строку дії посвідки на тимчасове перебування на території України.

Зобов"язати Управління Державної міграційної служби України в Сумській області прийняти для розгляду документи ОСОБА_1 для продовження строку дії посвідки на тимчасове перебування на території України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Сумській області на користь ОСОБА_1 1409,60 грн. в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 26 листопада 2018 року.

Суддя Л.М. Опімах