Справа № 552/6096/18
Суддя: Васильєва Л. М.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6096/18
Провадження № 2-а/552/217/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянув адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Кременчуці в Полтавській області, лейтенанта поліції роти №4 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Обертас Романа Юрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

29.10.2018 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання протиправною та скасування постанови серії НК №303090 від 24.10.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 121 КУпАП. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він 24.10.2018 керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався у напрямку м. Полтави, 98 км автошляху Олександрія-Полтава. О 15.23 год. він був зупинений лейтенантом поліції Обертас Р.Ю., який пред»явив вимогу про надання документів для перевірки, а перевіривши їх виніс постанову серії НК № 303090 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, якою визнав його винним у порушенні п.31.36 ПДР України. Вказана постанова , на його думку є незаконною, не відповідає вимогам ст. 35 ЗУ « Про дорожній рух», оскільки автомобіль яким він керував не підлягає обов»язковому технічному контролю, а також він не є власником цього транспортного засобу. Просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 30.1'0.2018 відкрите провадження у вказаній справі.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві.

Відповідачі надали відзив на вказаний позов, в якому позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні. Посилаючись на те, що автомобіль яким керував позивач підлягає обов»язковому технічному контролю, а докази, які б спростували твердження позивача про те, що вказаний автомобіль не підлягає обов»язковому технічному контролю він не надав.

Заслухавши представника позивача дослідивши матеріали суд дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що позивач постановою серії НК №303090 від 24.10.2018 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та визнаний винним у тому що керував транспортним засобом , який не пройшов обов»язкового технічного контролю , чим порушив вимоги пукту 31.36 ПДР України. Позивач підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені статтею 33 КУпАП, за приписами якої воно накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. .

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють ПДР України.

Згідно положень підпункту "б" пункту 31.3 розділу 31 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача , а отже обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Згідно ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідачами не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Відповідачі надали відзив на позов в яких взагалі не зазначили доказів, які б підтверджували ту обставину що транспортний засіб, яким керував позивач підлягає обов»язковому технічному контролю в розумінні вимог статті 35 ЗУ «Про дорожній рух», яка передбачає, що обов'язковому технічному контролю не підлягають:1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Порядком проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, який визначає процедуру проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Як убачається із відзиву на позов єдиною підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стала та обставина, що він керував транспортним засобом, право власності на який зареєстроване за ТОВ « Перша лізингова компанія», а отже, як на його думку вказаний автомобіль використовувався для ведення господарської діяльності з метою отримання прибутку.

Слід не погодитись з таким твердженням відповідачів, оскільки обов»язковому технічному контролю підлягають легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку

Жодних доказів того, що позивач, на час притягнення його до адміністративної відповідальності , керував легковим транспортним засобом марки Skoda Fabia, та використовував його для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку патрульний поліцейський не мав , і такі докази не надані відповідачами під час розгляду справи.

Відсутність доказової бази, яка б підтверджувала факт порушення позивачем правил дорожнього руху дає підстави вважати, що приймачи оскаржувану постанову відповідач дійшов неправомірного висновку про встановлення законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення" від 24 червня 1988 року № 6, розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом (ч.ч.1-4 ст. 242 КАС України).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно пункту третього частини третьої вищенаведеної статті Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення

Керуючись ст. 286 КАС України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову серії НК №303090 від 24.10.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави.

Суддя Л.М. Васильєва