Справа № 826/3731/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3731/18 Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Харитонової Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Виробнича фірма "ПАРИТЕТ" до Державного реєстратора Херсонської філії КП "Центр державної реєстрації" Крамчаніна Олександра Вячеславовича, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича 3-ї особи Товариство з обмеженою відповідальністю "КПД-5 С", ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "Виробнича фірма "ПАРИТЕТ" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича, Державного реєстратора Херсонської філії КП "Центр державної реєстрації" Крамчаніна Олександра Вячеславовича про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.09.2017 року № 37263136, № 37262100, №37262824, № 37262495 та рішення державного реєстратора Херсонської філії Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Крамчаніна Олександра Вячеславовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.10.2017 року №37720200, № 37721461, № 37722637, № 37723797.

Позивачем до суду разом з позовною заявою було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, які здійснюють діяльність на території України, вчиняти у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні дії з об'єктами нерухомого майна з реєстраційними номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, відчуження яких відбулось на підставі оскаржуваних рішень державних реєстраторів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні заяви. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів та не наведено обґрунтованих доводів, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди його правам, свободам та інтересам, неможливості їх захисту без вжиття відповідних заходів або ускладнення чи неможливість виконання рішення суду.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч.4 ст.229, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано положеннями ст.ст.150-158 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання судового рішення і спрямоване на забезпечення принципу обов'язковості судових рішень. Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог ч.ч.1 та 2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. При цьому, положеннями ч.2 ст.150 КАС України в якості підстав для вжиття заходів забезпечення позову передбачено наступні:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

В силу приписів частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, в обґрунтування заяви позивач посилається на той факт, що 18.05.2018 р. державним виконавцем Голопристанського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно арешт на нерухоме майно ОСОБА_5, що, на думку позивача, свідчить про підготовку майна до примусової реалізації, а пізніше - 01.06.18 р. найдорожчі об'єкти нерухомого майна були відчужені на користь ОСОБА_2 згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В той же час, судом першої інстанції встановлено, що після судового засідання у справі 29.05.2018 р. відбулася чергова перереєстрація права власності на нерухоме майно, що підтверджується інформаційними довідками ДРРПНМ від 03.06.2018 року №126135219, № 126135278, що, крім оскарження реєстраційних дій у даній адміністративній справі, викликає необхідність додатково оскаржувати і реєстраційні дії щодо вказаної перереєстрації.

При цьому, правовідносини щодо виведення позивача зі складу засновників ТОВ "КПД-5 С", а також подальші дії щодо перереєстрації права власності на належне вказаному товариству майно вже є предметом низки судових справ, а також є предметом оскарження у Міністерстві юстиції України.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком Окружного адміністративного суду міста Києва про обґрунтованість заяви, виходячи з того, що внаслідок ненакладення заборони державним реєстраторам вчиняти будь - які дії, пов'язані з державною реєстрацією речових прав та їх обтяжень щодо нерухомого майна, існує обґрунтована імовірність завдання шкоди правам та інтересам позивача в результаті відчуження майна.

Також колегія суддів вважає, що таке вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

При цьому суд враховує, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову. Застосовуючи конкретний вид забезпечення позову, суд повинен виходити із дійсного виключення цим забезпечувальним заходом утруднення або неможливість виконання рішення. Забезпечення позову у вищезазначений судом спосіб відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідають інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

Співмірність вжиття заходів забезпечення позову відображено у практиці Європейського Суду з Прав Людини у своїй судовій практиці визнає можливість застосування попереднього заходу, такого як судова заборона (справа «Verlagsgruppe News Gmbh проти Австрії» та «Libert проти Бельгії»).

У справі «Мікалефф проти Мальти» Суд визнав можливість застосування статті 6 до попередніх заходів та зазначив, що має бути розглянутий характер попереднього заходу, його предмет, завдання та вплив на конкретне право.

Проміжне рішення може бути еквівалентне попередній або забезпечувальним заходам і процедурам. Такий принцип застосовується і у визначені застосування статті 6 (справа «Меркіка та інші пороти Мальти»).

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а невжиття таких заходів у разі задоволення позову призведе до необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення порушених прав позивача, суд вважає, що клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову у даній справі підлягає задоволенню.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку щодо задоволення клопотання про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставами для скасування судового рішення.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв'язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 229, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: