Справа № 806/1204/18
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/1204/18

Головуючий у 1-й інстанції:Панкеєва В.А.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

10 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року (повне судове рішення складене 27.08.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Житомирської області про визнання протиправними та скасування наказів №104 від 31.01.2018, №23 о/с від 05.02.2018, поновлення на посаді, стягнення суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2018 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирської області про визнання протиправним та скасування наказів № 104 від 31.01.2018 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та № 23 о/с від 05.02.2018 "По особовому складу" в частині звільнення, лейтенанта поліції ОСОБА_2, інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Баранівського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, з виплатою компенсації за 3 доби невикористаної чергової відпустки за фактично відпрацьований час у 2018 році, з 06 лютого 2018 року звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію"; поновлення позивача на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Баранівського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП в Житомирській області з 06 лютого 2018 року; стягнення з Головного управління Національної поліції в Житомирської області на користь позивача суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу без урахування обов'язкових податків та зборів.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 20 серпня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовив у повному обсязі. Судове рішення мотивоване тим, що оскаржувані накази прийнято з урахуванням характеру проступку, обставин за яких його було вчинено та наслідків такого проступку, а позовні вимоги про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними, у зв'язку з чим, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції проігноровано посилання на те, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ та національної поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що порушення службової дисципліни з боку позивача за період проходження ним служби мали регулярний характер, а підрив авторитету державних правоохоронних органів є оціночною категорією, носить нематеріальний характер та являє собою сукупність вчинення дій/бездіяльності та певних наслідків.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом від 12.01.2018 №43 призначено проведення службового розслідування у зв'язку з отриманням ухвали Баранівського районного суду Житомирської області.

Зі змісту окремої ухвали від 27.11.2017 встановлено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП. Суддя Баранівського районного суду дійшов висновку, що ОСОБА_3 вдалось уникнути відповідальності у зв'язку з порушенням посадовою особою поліції строків направлення протоколів про адміністративне правопорушення.

Листом від 22.01.2018 №57 Новоград-Волинська місцева прокуратура Житомирської області повідомила про виявлені порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, допущені окремими поліцейськими Баранівського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП.

Листом від 30.01.2018 на адресу Новоград-Волинської місцевої прокуратури та начальника слідчого відділу прокуратури Житомирської області направлено копії висновку службового розслідування, який в подальшому було повернуто прокурору у зв'язку тим, що слідчі органи прокуратури з 21.11.2017 позбавлені повноважень щодо вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР та відповідно проведення досудового розслідування по вказаним фактам.

ОСОБА_2 наказом від 05.02.2018 №23 о/с звільнено зі служби за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", а саме: у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Підставою звільнення є наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 31.01.2018 №104 (а.с.16-18). По змісту наказу встановлено, що до управління кадрового забезпечення ГУНП Баранівського відділення поліції Новоград-Волинського відділу надійшла окрема ухвала Баранівського районного суду Житомирської області від 27.11.2017 щодо порушення вимог адміністративного законодавства та безвідповідального ставлення окремих поліцейських до своїх службових обов'язків, що призвело до уникнення гр. ОСОБА_3 адміністративної відповідальності за скоєні порушення Правил дорожнього руху.

За результатами проведеного службового розслідування встановлено, що 19.08.2017 ОСОБА_2 за порушення Правил дорожнього руху складено два адміністративні протоколи за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП. 23.10.2017 ОСОБА_2 зареєстровано в канцелярії Баранівського відділення поліції супровідні листи про направлення вказаних вище адміністративних матеріалів до Баранівського районного суду. Однак вказані матеріали надійшли до суду лише 03.11.2017.

В ході проведення службового розслідування виявлено інші факти порушення лейтенантом поліції ОСОБА_2 строків направлення адміністративних матеріалів на розгляд до суду. За порушення службової дисципліни на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Статтею 1 Закону України "Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ" службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст.ст. 2, 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку - невиконання чи неналежне виконання ним службової дисципліни.

Згідно ст.ст. 12, 14 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 №230 (далі - Інструкція №230), підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №230, проведення службових розслідувань за фактами порушень службової дисципліни, неналежного виконання особами рядового та начальницького складу посадових обов'язків, підготовка за їх результатами висновків та проектів наказів про заходи дисциплінарного впливу до цих осіб здійснюються працівниками тих підрозділів, у яких ці порушення було виявлено.

Як встановлено судом першої інстанції позивача звільнено зі служби у зв'язку з реалізацією наказу про дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення у зв'язку з грубим порушенням ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині неухильного дотримання обов'язків поліцейського, Кодексу України про адміністративні правопорушення, в частині провадження в справах про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 та доручення національної поліції України від 09.06.2017 № 6056/01/20-2017 "Про вдосконалення стану адміністративно-правозастосувальної діяльності в підрозділах Національної поліції України".

Поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію").

Відповідно до пункту 7 розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен(на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об'єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п'ятиденний строк надіслати його до відповідного суду.

Судом першої інстанції зі змісту висновку службового розслідування від 26.01.2018 встановлено, що лейтенантом поліції ОСОБА_2, 19.08.2017 за порушення ПДР відносно громадянина ОСОБА_3 складено два адміністративні протоколи: за статтею 124 КУпАП-порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; та за частиною 1 статті 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 23.10.2017 в канцелярії відділення поліції ОСОБА_2 зареєстровано супровідний лист про направлення вищевказаних документів до Баранівського районного суду Житомирської області, які останній виявив бажання доставити нарочно. Однак вказані матеріали потрапили до суду лише 03.11.2017, тобто через 76 діб з моменту вчинення правопорушення. Провадження у справі було закрито судом у зв'язку з закінченням строків передбачених статтею 38 КУпАП.

В ході проведення службового розслідування комісією також було встановлено інші факти порушення строків направлення ОСОБА_2 адміністративних матеріалів до суду, зокрема: протокол серії БР № 034516 від 11.07.2017 за ст. 130 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_4 (направлений до суду 25.10.2017 за вих. № 6875/221/01-17, через 106 діб), провадження в справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; протокол серії БР № 278981 від 27.02.2017 за ст.130 КУпАП, відносно громадянина ОСОБА_5 (направлений до суду 25.05.2017 за вих. № 3252/221/03-17, через 87 діб), провадження по справі закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; протокол серії БР №034991 від 28.09.2017 за ст.124 КУпАП, відносно громадянина ОСОБА_6 (направлений до суду 08.11.2017 за вих. №7163/221/01-17, через 41 добу); протокол серії АА № 665093 від 03.11.2017 за ст.173-2 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_7 (направлений до суду 11.12.2017 за вих. № 7976/221/01-17, через 39 діб), у подальшому протокол повернуто судом на доопрацювання до Баранівського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП. 02.01.2018 за вих. №23/221/01-17 протокол повторно направлений до суду. Провадження закрито за закінченням строків. Зазначені факти підтверджуються рішеннями Баранівського районного суду Житомирської області.

Також, зі змісту супровідних листів встановлено, що протокол серії БР №034994 від 11.10.2017 за ст.124 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_8 (направлений до суду 11.12.2017 за вих. № 7978/221/01-17, через 61 добу); протокол серії БР №034995 від 06.11.2017 за ст.124 КУпАП, відносно громадянина ОСОБА_9 (направлений до суду 04.01.2018 за вих.№ 116/221/01-18, через 59 діб); протокол серії БР № 184253 від 21.06.2017 за ст.130 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_10 (направлений до суду 25.09.2017 за вих. №5940/221/03-17, через 96 діб), провадження по справі закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; протокол серії БР №034989 від 14.09.2017 за ст.124 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_11 (направлений до суду 03.11.2017 за вих. №7049/221/01-17, через 50 діб). Протокол серії БР №034990 від 14.09.2017 за ст.130 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_11 (направлений до суду 03.11.2017 за вих. №7049/221/01-17, через 50 діб); протокол серії БР №034997 від 07.12.2017 за ст.124 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_12 (направлений до суду 22.12.2017 за вих. № 8367/221/01-17, через 15 діб).

Допущені позивачем порушення підтверджуються також копією Журналу обліку справ про адміністративні правопорушення та протоколів про адміністративне затримання, витягами з електронної бази відповідача.

З метою встановлення обставин справи, в ході судового розгляду судом в якості свідка було допитано ОСОБА_13, який стверджував про регулярний характер порушення строків позивачем у зв'язку з чим, комісією було встановлено п'ять фактів уникнення особами адміністративної відповідальності.

Також, з аналізу долучених матеріалів та співставлення періодів перебування ОСОБА_2 у відрядженнях та фактів порушення строків направлення адміністративних матеріалів, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що вказані відрядження були короткочасними, та не могли бути перешкодою ОСОБА_2 у сумлінному виконанні обов'язків служби.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів зазначає, що порушення службової дисципліни з боку позивача за період проходження ним служби мали регулярний характер, оскільки, зі змісту послужного списку ОСОБА_2 встановлено, що він мав діюче дисциплінарне стягнення у вигляді догани, наказ від 12.12.2017 №1584, протягом 2015-2016 років позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Отже, відповідачем та доказами наданими до матеріалів справи доведено, що накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення ОСОБА_2, прийняті в межах норм чинного законодавства, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що оскаржувані накази прийнято з урахуванням характеру проступку, обставин за яких його було вчинено та наслідків такого проступку, а позовні вимоги про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними, у зв'язку з чим, у задоволенні позову ОСОБА_2 правомірно відмовлено за безпідставністю.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції проігноровано посилання на те, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ та національної поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу колегія суддів, з врахуванням вищеперелічених порушень службової дисципліни з боку позивача за період проходження ним служби вважає безпідставними, оскільки зазначеними діями позивач регулярно підривав авторитет державних правоохоронних органів, а оскаржувані накази прийнято з урахуванням характеру проступку.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.