Справа № 161/14336/18
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/3253/18
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання: Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Каращука Павла Івановича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 жовтня 2018 року (ухвалене головуючим-суддею Пушкарчук В.П., час ухвалення судового рішення 16 год 57 хв у м.Луцьку, повне судове рішення складено 19 жовтня 2018 року) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Каращука Павла Івановича про скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправними дії інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Каращука Павла Івановича (далі - інспектор Каращук П.І., відповідач) у зв'язку з притягненням його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), а також визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 039972 від 29.08.2018.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2018 адміністративний позов було задоволено частково. Скасовано оспорювану постанову та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2018 та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідачем було візуально помічено як позивач, здійснюючи поворот праворуч не подав сигнал відповідним світловим покажчиком повороту. Оскільки вказане правопорушення було зафіксоване візуально, тому після розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці була прийнята оспорювана постанова.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як видно з матеріалів справи, оспорюваною постановою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Суть правопорушення за її змістом полягала в тому, що ОСОБА_2, 29.08.2018 приблизно о 16 год 00 хв, керуючи транспортним засобом марки «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1, у м.Луцьку на перехресті вулиць Кривий Вал та Набережна не увімкнув світловий покажчик повороту, а саме праворуч, чим порушив п.9.2 (б) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 цього Кодексу передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У статті 9 КУпАП міститься визначення адміністративного правопорушення (проступка), яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, якими передбачено, що особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 9.2 ПДР передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку : а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Разом з тим, статтею 251 КУпАП визначено, що обов'язок щодо збирання доказів, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частини другої цієї статті, такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З наявних у суду матеріалів видно, що відповідачем було надано суду в якості доказу вчиненого позивачем правопорушення аудіовізуальний диск, на якому мітяться записи з місця розгляду суб'єктом владних повноважень адміністративної справи.

Проте, з відеозаписів з камери нагрудного реєстратора поліцейського, не можливо остаточно стверджувати про порушення позивачем ПДР, оскільки при відтворенні даного відеозапису не встановлено факту фіксування працівником патрульної поліції порушення ОСОБА_2 вимог п.9.2 (б) ПДР України, оскільки останній виконував поворот праворуч, в той час, коли автомобіль патрульної поліції їхав по відношенню до нього з лівого боку.

Колегія суддів вважає, що у такому випадку, патрульні не могли зафіксувати дану обставину за допомогою візуального виявлення або автоматичного фіксування, а інших належних, допустимих та достатніх доказів суду не надали.

У частині вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності, колегія суддів зазначає, що така не охоплена доводами апеляційної скарги, а тому в контексті положень ч.1 ст.308 КАС України, суд не дає таким правової оцінки, оскільки не вбачає підстав для застосування частини другої цієї статті .

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, наділений повноваженнями скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Закриваючи провадження в справі про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, діяв відповідно до повноважень, які надані йому п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 229, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 жовтня 2018 року по справі №161/14336/18 - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 10.12.2018.