Справа № 826/10551/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмишиної О.М.,

суддів Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.,

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Рівнегаз» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Рівнегаз» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

У с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Рівнегаз» звернулося у суд із позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг з перегляду тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами для публічного акціонерного товариства «Рівнегаз» у бік економічно обґрунтованого;

- зобов'язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг встановити для публічного акціонерного товариства «Рівнегаз» економічно обґрунтований тариф на розподіл природного газу, зокрема, включивши до складу такого тарифу «Компенсації недоотриманої тарифної виручки в попередніх періодах», в компенсацію вартості ВТВ за 2017 рік в розмірі 30 110, 060 тис грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Судове рішення умотивовано тим, що проаналізувавши додану відповідачем до матеріалів справи №826/10551/18 копію позовної заяви в адміністративній справі №826/8215/18, суд дійшов висновку, що предмети по даних справах та підстави звернення до суду є однаковими.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обгрунутвання вимог апеляційної скарги посилається на те, що пред'явлені позови у справах №826/10551/18 та №826/8215/18 мають різні предмети та підстави, а тому місцевим судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а позовна заява безпідставно залишена без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як зазначалося вище, позивач звернувся у суд із даним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у якому просив: визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг з перегляду тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами для публічного акціонерного товариства «Рівнегаз» у бік економічно обґрунтованого; зобов'язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг встановити для публічного акціонерного товариства «Рівнегаз» економічно обґрунтований тариф на розподіл природного газу, зокрема, включивши до складу такого тарифу «Компенсації недоотриманої тарифної виручки в попередніх періодах», в компенсацію вартості ВТВ за 2017 рік в розмірі 30 110, 060 тис грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 липня 2018 року у справі №826/8215/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Рівнегаз» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання бездіяльності щодо перегляду тарифу транспортування природного газу розподільними газопроводами у бік економічно обґрунтованого, протиправною та зобов'язання встановити для ПАТ «Рівнегаз» економічно обґрунтований тариф на розподіл природного газу, зокрема, включивши до складу такого тарифу «Компенсації недоотриманої тарифної виручки в попередніх періодах» в розмірі 163350 тис. грн. без податку на додану вартість, що включає: компенсацію вартості ВТВ за 2014-2015 роки в розмірі 133242,6 тис. грн. та компенсацію вартості ВТВ за 2017 рік в розмірі 30107,4 тис. грн.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що із змісту позовних вимог, заявлених позивачем в межах адміністративної справи №826/8215/18 та в межах адміністративної справи №826/10551/18, убачається, що вони є тотожними, підстави для звернення до суду вказані однакові.

Однак, колегія суддів уважає такі висновки суду першої інстанції необґрунтованими та передчасними, з огляду на наступне.

Як убачається із змісту позовної заяви у справі №826/10551/18 в обгрунтвання позовних вимог позивач посилається на те, що затверджений НКРЕКП тариф на розподіл природного газу для ПАТ «Рівнегаз» не покриває позивачу фактичних витрат на придбання природного газу для потреб ВТВ та НВит і власних потреб, а також послуг балансування, внаслідок чого позивачем недоотримано за 2017 рік 30 110 060,57 грн. без ПДВ, необхідних для розрахунків за фактично закуплений газ для потреб ВТВ та НВтр і власні потреби та послуги балансування перед АТ «Укртрансгаз». Тобто, для підприємства штучно створені умови для накопичення заборгованості перед власниками природного газу та Оператором газотранспортної системи та відповідні збитки стають неминучим явищем.

У справі № 826/8215/18 в обгрунутванян вимог позивач посилається на те, що на початок 2017 року позивач мав дефіцит коштів для покриття витрат на придбання природного газу для потреб ВТВ та НВтр у 2014 - 2015 роках. З урахуванням чого на кінець 2017 року - початок 2018 року позивач мав дефіцит тарифних коштів для розрахунку з власниками природного газу.

Однак, в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, у підготовчому засіданні, не з'ясував підстави вказаних позовів та не навів належного мотивування щодо того, з чого виходив, роблячи висновки, що предмет та підстави в цих справах є однаковими, що свідчить про те, що місцевим судом неповно з'ясовано обставини справи.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В пункті 42 рішення «Бендерський проти України» від 15.11.2007р. Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (див. рішення «Руїз Торійа проти Іспанії» від 09.12.1994р.). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (рішення «Артіко проти Італії" від 13.05.1980р.). Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом (cf. «Дюлоранс проти Франції», п.34553/97, п.33, від 21.03.2000р.; «Донадзе проти Грузії», n 74644/01, пп.32 et 35, від 07.03.2006р.).

Отже, ураховуючи те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам позивача стосовно того, що у справах №826/10551/18 та №826/8215/18 предмет та підстави є різними, неповно з'ясовано обставини справи, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду.

Керуючись статтями 34, 243, 310, 312, 320, 325, 328, 329, 331 КАС України, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Рівнегаз» задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Кузьмишина
суддя Л.О. Костюк
суддяО.Є. Пилипенко

(Повний текст постанови складено 06 грудня 2018 року).