Справа № 460/3786/18
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/2762/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Судової-Хомюк Н.М., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2018 року (головуючий суддя Винар Л.В., м. Яворів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції взводу №1 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Посацького Романа Володимировича, Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

22 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Яворівського районного суду Львівської області з позовом до інспектора патрульної поліції взводу №1 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Посацького Романа Володимировича, Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови серії ВР №273079 від 21.07.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 425 гривень, а справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що рішення прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України, судом не в повному обсязі з'ясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, неправильно та неповно досліджено докази, невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про задоволення позову.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги, зазначає, що відповідачем не надано суду жодних доказів вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а судом першої інстанції помилково взято до уваги оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності як беззаперечний доказ його вини.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.07.2018 поліцейським взводу №1 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Львові, капралом поліції Посацьким Р.В. винесено постанову серії ВР № 273079 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно якої ОСОБА_1 27.07.2018, о 05 год. 50 хв. в м. Львові, на перехресті вулиць Масарика-Панча, керуючи транспортним засобом марки «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_1, при зміні напрямку руху не включив покажчик повороту, чим порушив п. 9.2 (б) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. При цьому відносно позивача було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при винесенні рішення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача були дотримані положення КУпАП, в наявності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, в частині кваліфікацій дій особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в частині накладення стягнення у виді штрафу.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з пп. «б» п. 9.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила, ПДР), водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Вимогами ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, всупереч вимогам зазначеної статті, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено порушення ОСОБА_1 пп. «б» п. 9.2 Правил дорожнього руху, а тому не має підстав для притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно пункту 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати оскаржуване судове рішення з прийняттям нового про задоволення позову.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 3 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Яворівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2018 року по справі № 460/3786/18 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ВР №273079 від 21 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Н.М. Судова-Хомюк

Т.І. Шинкар