Справа № 816/2000/18
Суддя: Січиокно Т. О.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 21.09.2018 Справа № 816/2000/18
Справа 816/2000/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді Січиокно Т.О.

при секретарі Ромаховій В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу,-

у с т а н о в и в:

11.06.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та просить скасувати постанову, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Лукмаслом М.М від 21.05.2018 року, ВП № 52938077 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Адміністративний позов мотивований тим, що згідно виконавчого листа № 554/5854/16, виданого 09.11.2016 року Октябрським районним судом м.Полтава зобов'язано Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виконати розрахунок та виплатити ОСОБА_2 компенсацію за втрату частини доходу у зв'язку із порушення термінів виплати державної та додаткової пенсії на підставі постанови Октябрського районного суду м.Полтава від 22.06.2011 року за період з 11.03.2011 року по 31.08.2011 року. На час винесення оскаржуваної постанови дане судове рішення виконано у повному обсязі. Незважаючи на це 21.05.2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Лукмасло М.М. винесено постанову, якою накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. за невиконання судового рішення. Дане рішення вважає незаконним, оскільки державний виконавець при його прийнятті не з'ясував поважності причин негайного невиконання судового рішення позивачем.

У судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі. З цих підстав, відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України суд приходить до висновку про розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Представником відповідача Бардіновою А.О. до суду надано відзив, згідно якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки у провадженні ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження № 52938077 з примусового виконання виконавчого листа № 554/5854/16-а, виданого 09.11.2016 року Октябрським районним судом м.Полтава. Так, 21.11.2016 року постановою державного виконавця було відкрито вказане вище виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа з одночасним наданням 10-денного строку для самостійного виконання рішення суду та роз'яснено підстави настання відповідальності за невиконання законної вимоги державного виконавця. Листом від 30.11.2016 року дана постанова направлена сторонам виконавчого провадження рекомендованими листами. Станом на 21.05.2018 року рішення суду у повному обсязі не виконано, доказів поважності причин його невиконання суду не надано, а тому постанова державного виконавця про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. є законною та обґрунтованою.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку:

згідно виконавчого листа № 554/5854/16, виданого 09.11.2016 року Октябрським районним судом м.Полтава зобов'язано виконати розрахунок та виплатити ОСОБА_2 компенсацію за втрату частини доходу у зв'язку із порушення термінів виплати державної та додаткової пенсії на підставі постанови суду за період з 11.03.2011 року по 31.08.2011 року.

21.05.2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Лукмасло М.М. винесено постанову, якою накладено штраф у розмірі 5100, 00 грн. за невиконання судового рішення.

Підставою для прийняття даного рішення явилося невиконання рішення в повному обсязі боржником в частині невиплати грошових коштів стягувачу.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Суд звертає увагу на те, що накладення штрафу за невиконання судового рішення можливе лише у випадку, якщо таке невиконання мало місце без поважних причин.

Як зазначено в ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Отже, списання коштів з рахунків державного органу на виконання судових рішень проводиться лише за умови наявності таких коштів.

Однак, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем повідомлено, що Управлінням з координації та контролю за виплатою пенсій Пенсійного фонду України Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області 22.11.2016 року за вих. № 2975/04-1-60/03 направлено лист з інформацією про розрахунок суми компенсаційної виплати.

Натомість на розгляд суду не надано підтверджуючих даних про те, що позивачем така компенсаційна сума була виплачена стягувачу та не надано доводів про поважні причини щодо неможливості фактично провести такі виплати.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Кечко проти України», «Шмалько проти України), державні органи зобов'язані виконувати судові рішення, які набрали законної сили та не мають права не виконувати рішення з підстав відсутності бюджетного фінансування. Орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдити невиконання судового рішення про виплату боргу. Таким чином, відсутність відповідних бюджетних асигнувань у зобов'язаннях державних органах стосовно проведення виплати нарахованих сум стягувачем, не звільняє боржника від виконання рішення суду та не є обставиною, яка ускладнює його виконання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем в частині виплати донарахованих коштів судове рішення не виконано, поважні причини щодо його невиконання відсутні, а штраф державним виконавцем накладено правомірно.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 241-246 КАСУ, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні адміністративного позову Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя: Т.О. Січиокно