Справа № 560/4129/18
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4129/18
УХВАЛА
іменем України

07 грудня 2018 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Блонський В.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить:

1) бездіяльність щодо ненадання об`єктивної, повної та достовірної відповіді на звернення до військової частини НОМЕР_1 від 10 січня 2018 року № 0013, яка б була інформацією по суті запиту, та про свідому безпідставну відмову офіцеру запасу ОСОБА_1 у нарахуванні вартості недоотриманого ним речового забезпечення та виплаті компенсації за недоотримане речове майно визнати протиправною;

2) зобов`язати посадових осіб військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування розміру грошової компенсації у відповідності до атестату № 30 за недоотримане речове майно та виплату на користь офіцера запасу ОСОБА_1 грошові кошти, як компенсацію за недоотримане речове забезпечення.

Відповідно до пунктів 2, 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частинами 1, 2 статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Однак, статтями 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України не надано право представникам підписувати від імені учасників справ позовну заяву, оскільки право на подання позову не є тотожним праву представника на підписання від імені позивача позовної заяви.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №810/739/15.

Тобто єдиною підставою для підтвердження у представника обсягу повноважень, наданих йому довірителем є належним чином оформлена від імені довірителя довіреність із спеціальним визначенням кола повноважень, які має здійснювати представник від імені довірителя.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Положення наведених норм процесуального права дають підстави для висновку, що повноваження представника фізичної особи, можуть підтверджуватись довіреністю фізичної особи, яка повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Позовна заява від імені позивача підписана Чайкою С.В., як представником, і на підтвердження таких повноважень додано копію довіреності, ним же засвідчену, що суперечить зазначеним вище вимогам.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалах від 05.01.2018 у справі №804/2619/17, від 06.08.2018 у справі №822/3585/17, від 02.07.2018 у справі №811/952/15, від 17.05.2018 у справі №826/16685/16, від 06.06.2018 у справі №815/3228/17.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, стаття 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з позовною заявою до суду.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 31.05.2018 у справі №813/4070/17.

З цього питання, також неодноразово висловлювалася Велика Палата Верховного Суду, яка зазначала, що реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13.03.2018 у справі №914/2772/16, від 21.03.2018 у справі №914/2771/16).

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Таким чином, враховуючи те, що довіреність долучена до матеріалів засвідчена не у встановленому законом порядку, а самим представником, якого цією ж довіреністю уповноважено представляти інтереси позивача, вона не дає ОСОБА_2 , права підпису даної позовної заяви, а тому її слід повернути позивачу.

Відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись пунктом 3 частини 4 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя В.К. Блонський