Справа № 0940/2355/18
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"13" грудня 2018 р. Справа № 0940/2355/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, про визнання дій протиправними та зобов'язання до їх вчинення, -

В С Т А Н О В И В:

11.12.2018 представник ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, про визнання протиправними дій відповідача щодо зняття з реєстрації місця проживання позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язання відповідача вчинити дії щодо поновлення порушеного права шляхом скасування зняття з реєстрації місця проживання позивача за вказаною адресою.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Пунктом 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Перевіряючи на відповідність позовну заяву вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив, що позивач не підтвердив про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із змісту адміністративного позову слідує, що позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зняття з реєстрації місця проживання позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати відповідача вчинити дії щодо поновлення порушеного права шляхом скасування зняття з реєстрації місця проживання позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Суд зазначає, що вимоги про визнання неправомірними дій відповідача та вимоги про зобов'язання відповідача вчинити дії щодо скасування зняття з реєстрації місця проживання позивача є самостійними позовними вимогами, так як за своїм змістом є різними шляхами (способами) захисту порушено права, а також можуть бути заявлені окремо одна від одної.

Так, при визнанні судом протиправними дій відповідача, без заявлення позивачем вимоги до суду про зобов'язання вчинити дії щодо скасування зняття з реєстрації місця проживання позивача, Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради не позбавлене права прийняти рішення щодо скасування зняття з реєстрації місця проживання позивача.

Суд вважає, що якщо позивач, не вступаючи у правовідносини щодо можливого добровільного скасування зняття з реєстрації місця проживання позивача після визнання протиправними дій відповідача в судовому порядку, а одночасно із вказаною позовною вимогою заявляє вимогу про зобов'язання відповідача вчинити дії щодо поновлення порушеного права шляхом скасування зняття з реєстрації місця проживання позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1, то такі вимоги адміністративного позову мають різні предмети доказування, тобто є самостійними вимогами.

Представник позивача самостійно визначив такі вимоги у позовній заяві, відтак, виходячи із принципу диспозитивності адміністративного судочинства, суд вважає їх окремими позовними вимогами немайнового характеру.

Таким чином представником позивача до суду заявлено дві вимоги немайнового характеру.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За таких обставин, із урахуванням положень частини 2 статті 4, частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», позивач за подання даної позовної заяви повинна сплатити 1 409,60 грн. (704,80*2).

Суд встановив, що позивачем до позовної заяви долучено квитанцію №1-3293К від 10.12.2018 у розмірі 704,80 грн., тобто судовий збір за подання даного адміністративного позову сплачено не в повному обсязі.

Також, відповідно до частин 1, 4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд звертає увагу, що у відповідності до частин 1-2, 4-5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як встановлено судом, представником позивача до адміністративного позову долучено не засвідчені належним чином копії документів (без зазначення дати такого засвідчення або ж просто ксерокопії документів).

Враховуючи викладене, позовну заяву подано без додержання вимог ст. 94, п. 11 ч. 5 ст. 160, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 169 Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв'язку із вищевикладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення вищевказаних недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до встановлених статтею 94, пунктом 11 частини 5 статті 160 та частинами 1, 3, 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України вимог.

На підставі наведеного, керуючись статтями 161 171, частинами 1, 2 статті 169 та статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, про визнання дій протиправними та зобов'язання до їх вчинення - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання (долучення) документа про сплату судового збору у розмірі 704,80 грн., засвідчених належним чином копій документів та зазначення власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Роз'яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде повернена.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Кафарський В.В.