Справа № 420/5245/18
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5245/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 (65082, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (66300, Одеська область, місто Подільськ, вулиця Шкільна, будинок 2Б; ) про визнання протиправними дій з відмови, листом №80/Г-2 від 25.07.2018р. у нарахуванні та виплати компенсації втрати доходів за період з 10 листопада 2008 року по 31 травня 2018 року та за період з 17 лютого 2011 року по 31 травня 2018 року у звязку з порушенням строків виплати сум недоотриманої пенсії, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, в якій позивач просить:

визнати протиправними дії Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області з відмови, листом №80/Г-2 від 25 липня 2018 року, ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті суми компенсації втрати частини доходів, за період з 10 листопада 2008 року по 31 травня 2018 року і за період з 17 лютого 2011 року по 31 травня 2018 року, у зв'язку з порушенням строків виплати сум недоотриманої пенсії, відповідно, в розмірі 38334,15 грн. і в розмірі 27596,27 грн.;

зобов'язати Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини доходів, за період з 10 листопада 2008 року по 31 травня 2018 року та з 17 лютого 2011 року по 31 травня 2018 року, у зв'язку з порушенням строків виплати сум недоотриманої пенсії, відповідно, в розмірі 38334,15 грн. і в розмірі 27596,27 грн.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Самойлюк Г.П. від 10.10.2018 р. відкрито провадження в адміністративній справі, визначено, що розгляд справи з урахуванням положень ст. 263 КАС України буде здійснюватись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; зобовязано відповідача надати письмові докази по справі.

02.11.2018р. (вх. № 33078/18) від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладено клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 07.11.2018р. призначено проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; призначено судове засідання по справі на 03.12.2018 р. о 10 год. 00 хв.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Подільським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області на виконання постанови апеляційного суду Одеської області від 19.07.2011р. та постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2013р. було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та донараховано за період з 10.11. 2008р. суму недоотриманої пенсії в розмірі 38334,15 грн. та за період з 17.02.2011 р. в розмірі 27596,27 грн. Зазначені суми були виплачені позивачу лише 15.06.2018 р., що підтверджується випискою по картковому рахунку позивача, тобто із затримкою виплат. Таким чином, з урахуванням положень Закону України «Про компенсацію втрати доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у звязку з затримкою виплати суми недоотриманої пенсії.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 05.11.2018р. (вх. № 33078/18), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що відповідно до п.7 Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014р., заборгованість у загальній сумі 65930,42 грн. 24.11.2014р. було передано головному управлінню юстиції в Одеській області для прийняття на облік та включення до першої черги задоволення вимог до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою. Тобто рішення суду було виконано в повному обсязі. Також відповідач зазначає, що відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000р. № 2050-ІІІ передбачена компенсація втрати частини грошових доходів громадян, які не мають разового характеру. Нарахована сума боргу позивачу є разовою виплатою, тому норми вищезазначеного Закону на неї не поширюються.

До судового засідання 03.12.2018 р. сторони явку представників не забезпечили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Через канцелярію суду 21.11.2018 р. (вх. № 35693/18) від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

03.12.2018 р. (вх. № 37074/18) через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.12.2009р. у справі №2-а-2105/2009 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі: визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Котовську Одеської області щодо залишення без задоволення звернення ОСОБА_1 щодо перерахунку розміру його пенсії; зобовязано Управління Пенсійного фонду України у м. Котовську Одеської області здійснити перерахунок та виплату державної пенсії, призначеної ОСОБА_1 в розмірі 83021,91 грн. за період з 01.01.2007р. по 31.10.2009р. державної пенсії, а також здійснити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 11714,02 грн. за період з 01.01.2007р. по 31.10.2009р.; зобовязано Управління Пенсійного фонду України у м. Котовську Одеської області зробити перерахунок пенсії за період з 01.01.2007р. по 31.10.2009р. і в подальшому проводити її нарахування та виплату відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 53-55).

Постановою апеляційного суду Одеської області від 19.07.2011р. у справі №2-а-2105/2009 постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.12.2009р. змінено; позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:

визнано дії Управління Пенсійного фонду України у м. Котовську Одеської області з нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 незаконними;

зобовязано Управління Пенсійного фонду України у м. Котовську Одеської області відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснити перерахунок та виплату належних сум ОСОБА_1 за період з 10.11.2008 р. по 10.11.2009 р. з урахуванням раніше виплачених коштів; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 50-52).

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07.09.2011р. у справі № 2-а 4310/2011 визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Котовську Одеської області щодо неперерахування та виплати ОСОБА_1 з 01.01.2010р. по 31. 12.2010р. і з 01.01.2011р. по 18.06.2011р. включно, встановивши її розмір не менше восьми мінімальних пенсій за віком, та нарахувати надбавку у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а в подальшому, починаючи з 18.06.2011р., нараховувати та виплачувати державну та додаткову пенсії у відповідності з вимогами діючого законодавства; зобовязано Управління Пенсійного фонду України у м. Котовську Одеської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість по недоплаченій державній та додатковій пенсіям за період часу з 01.01.2010р. по 31.12.2010р. і з 01.01.2011р. по 18.06.2011р. виключно у відповідності до розміру мінімальної пенсії, передбаченої ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.с. 62).

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2013р. у справі №2-а-4310/11/1516 змінено постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07 вересня 2011 року по справі 2-а-4310/2011 та, зокрема, зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Котовську Одеської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 на підставі ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та 75% мінімальної пенсії за віком відповідно, з урахуванням ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 17.02.2011 р. по 22.07.2011р., з урахуванням виплачених сум (а.с. 75-76).

На підставі вищезазначених постанов Подільським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області було проведено перерахунок пенсії позивача за встановлені судом періоди з 10.11.2018р. по 10.11.2009р. у сумі 38334,15 грн. та за період 17.02.2011р. по 22.07.2011р. у сумі 27596,27 грн., зальна сума склала 65930,42 грн.

Позивачем було отримано загальну суму перерахунку пенсії у розмірі 65930,42 грн. лише 15.06.2018 р. що підтверджується копією виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 (а.с. 22).

З урахуванням наведеного, на думку позивача, відповідачем допущено протиправну бездіяльність, за наслідками якої позивачу безпідставно не було нараховано та виплачено в червні 2018 року компенсацію втрати частини грошового доходу у звязку з порушенням строків його виплати.

14.07.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області із заявою щодо нарахування та виплати йому суми компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати доплати в сумі 38334,15 грн. за період з 10 листопада 2008 року по 31 травня 2018 року, та доплати в сумі 27596,27 грн. за період з 17 лютого 2011 року по 31 травня 2018 року (а.с. 11).

25.07.2018 р. (вих. № 80/Г-2) за результатами розгляду зазначеної заяви позивача відповідачем надано позивачу лист, яким відмовлено позивачу в компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати доплати, посилаючись на те, що сума боргу була разовою виплатою, тому вимоги Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» на неї не поширюються (а.с. 12).

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» №2050-III від 19.10.2000р. та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 р. (далі - Порядок № 159).

Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата (грошове забезпечення).

Основною умовою для виплати позивачу компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування, а саме добровільно чи на виконання рішення суду.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22.11.2018 р. у справі №522/1404/17 (провадження № К/9901/16601/18), від 21.06.2018 р. у справі № 523/1124/17 (провадження № К/9901/37288/18), від 20.02.2018 р. у справі №5225664/17( провадження № К/9901/2999/17).

Статтею 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що виплата компенсації здійснюється за рахунок відповідного бюджету - підприємства, установи або організації, який фінансується з державного бюджету.

Згідно ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" обчислення суми компенсації шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).

Згідно з п. 2 Порядку №159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення) (п. 3 Порядку №159).

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (п.п. 4, 5 Порядку №159).

Твердження заявника, що пенсія є одноразовим платежем є помилковим, оскільки це є періодичний платіж і той факт, що за судовим рішенням присуджено виплатити одноразово недоплачену суму не змінює сутності пенсії, як періодичного платежу. Посилання заявника на те, що пенсії сплачуються з Державного бюджету, а тому на них не розповсюджуються правила щодо компенсації втрати частини доходів, також є необґрунтованими. Так, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ прямо передбачено, що під доходами, на які поширюються правила щодо компенсації втрат, у цьому Законі слід розуміти, зокрема, пенсії.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом постанові від 22.11.2018 р. у справі №522/1404/17 (провадження № К/9901/16601/18), яку суд відповідно до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховує при вирішенні цієї справи.

Як вбачається зі змісту ст. 5 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» неможливість виплати особі компенсації втрати частини доходів пов'язується із неотриманням таких доходів із вини громадянина.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем постанову апеляційного суду Одеської області від 19.07.2011р. у справі №2-а-2105/2009 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2013р. у справі №2-а-4310/11/1516 виконано несвоєчасно.

Несвоєчасність виплати позивачу грошового забезпечення сталася з вини відповідача та з причин, що не залежали від позивача.

Враховуючи, що відповідач не виконав обов'язку з виплати позивачу компенсації втрати частини доходів, суд вважає, що така компенсація підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України, ст. 6 КАС України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі ст.1 Протоколу №1 до вказаної Конвенції, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Борги розглядаються у сенсі поняття власності, яке міститься у ч.1 ст.1 Протоколу №1 до Конвенції і яке не обмежене власністю на фізичні речі та залежить від формальної класифікації у національному законодавстві, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як майнові права і, таким чином, як власність.

Відповідно до пункту d Декларації про майбутнє Європейського суду з прав людини від 26.04.2011 р.: Установити і зробити передбачуваними для всіх сторін публічні правила стосовно застосування статті 41 Конвенції, включаючи рівень справедливого відшкодування, котрого слід очікувати за різних обставин.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З урахуванням вищезазначених норм права та обставин справи, суд дійшов висновку про те, що порушене право позивача має бути відновлено шляхом визнання протиправними дій Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області з відмови, листом №80/Г-2 від 25 липня 2018 року, ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті суми компенсації втрати частини доходів, за період з 10 листопада 2008 року по 31 травня 2018 року і за період з 17 лютого 2011 року по 31 травня 2018 року, у зв'язку з порушенням строків виплати сум недоотриманої пенсії; зобов'язання Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини доходів, за період з 10 листопада 2008 року по 31 травня 2018 року та з 17 лютого 2011 року по 31 травня 2018 року, у зв'язку з порушенням строків виплати сум недоотриманої пенсії.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, судовий збір з відповідача не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (65082, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (66300, Одеська область, місто Подільськ, вулиця Шкільна, будинок 2Б; ) про визнання протиправними дій з відмови, листом №80/Г-2 від 25.07.2018р. у нарахуванні та виплати компенсації втрати доходів за період з 10 листопада 2008 року по 31 травня 2018 року та за період з 17 лютого 2011 року по 31 травня 2018 року у звязку з порушенням строків виплати сум недоотриманої пенсії,- задовольнити.

Визнати протиправними дії Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області з відмови, листом №80/Г-2 від 25 липня 2018 року, ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті суми компенсації втрати частини доходів, за період з 10 листопада 2008 року по 31 травня 2018 року і за період з 17 лютого 2011 року по 31 травня 2018 року, у зв'язку з порушенням строків виплати сум недоотриманої пенсії.

Зобов'язати Подільське обєднане управління Пенсійного фонду України Одеської області (66300, Одеська область, місто Подільськ, вулиця Шкільна, будинок 2Б; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (65082, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) суму компенсації втрати частини доходів, за період з 10 листопада 2008 року по 31 травня 2018 року та з 17 лютого 2011 року по 31 травня 2018 року, у зв'язку з порушенням строків виплати сум недоотриманої пенсії.

Рішення може бути оскаржено до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Г.П. Самойлюк

.