Справа № 360/3405/18
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3405/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Ірметової О.В.

за участю

секретаря судового засідання: Попової Н.І.

позивача: ОСОБА_1

представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, які в подальшому уточнив.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.10.2018 позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг у м. Лисичанську (далі - ЦНАП у м. Лисичанську) для одержання відповідних послуг - вклеювання фотографій до паспорта громадянина України при досягненні 25-річного віку. Для отримання адміністративної послуги було надано всі необхідні документи - паспорт громадянина України та дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см, що підтверджується копією супровідної картки від 09.10.2018 року №304194. Наступного дня - 10.10.2018 року співробітники ЦНАП у м. Лисичанську телефонними засобами зв'язку оповістили про результат розгляду документів - повідомили, що посадові особи Лисичанського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Луганській області повернули паспорт та фотокартки не здійснюючи вклеювання, начебто через непридатність паспорта для подальшого користування. 16.10.2018 отримано лист Лисичанського міського відділу УДМС України в Луганській області від 12.10.2018 року №4430.30-113/4430.30-18 складений та підписаний начальником цього відділу, з якого можна встановити мотиви, якими керувався відповідач відмовляючи у наданні адміністративної послуги. Так, на думку вищезазначеного територіального підрозділу УДМС України в Луганській області, наданий позивачем паспорт громадянина України є непридатним для користування і підлягає обміну, оскільки на обкладинці паспортної книжечки нібито є пошкодження, що виникли внаслідок тривалого використання, впливу рідини тощо.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовив у наданні адміністративної послуги, а тому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління міграційної служби України в Луганській області, що проявилась у ненаданні ОСОБА_1 адміністративної послуги по вклеюванню фотокартки до паспорта громадянина України при досягненні 25-річного віку;

- зобов'язати Управління міграційної служби України в Луганській області надати адміністративну послугу ОСОБА_1 по вклеюванню фотокартки до паспорта громадянина України при досягненні 25-річного віку шляхом вклеювання фотографії ОСОБА_1 по досягненню 25-річного віку до паспорта громадянина України серії - НОМЕР_2, виданого Першотравневим РВ ГУМВС України в Донецькій області 12 листопада 2009 року.

Ухвалою суду від 09 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків, визначених ухвалою суду від 26 жовтня 2018 року, та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження у підготовче засідання на 26 листопада 2018 року.

20 листопада 2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач зазначив, що відповідно до норм чинного законодавства, а саме: Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503, Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, Закону України «Про Єдиний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство. Згідно п.5 Положення паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х122 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок.

Як зазначив відповідач, паспорт громадянина ОСОБА_1, який був наданий для вклеювання фотокартки при досягненні ним 25-річного віку, мав наявні пошкодження обкладинки паспортної книжечки у вигляді її розшарування і зім'ятості, та кожна сторінка має деформацію та опуклості внаслідок впливу рідини, тривалого та неохайного використання тощо. За таких обставин та відповідно до п.16 Положення та п.6 Порядку такий паспорт підлягає обміну у зв'язку з його непридатністю для користування. Як зазначив відповідач, зіпсований (пошкоджений) паспорт громадянина України, який не придатний для подальшого використання в результаті зношеності (тривалого чи інтенсивного використання), має пошкодження фотокартки, плями (внаслідок впливу будь-якої рідини), псування записів, тощо є недійним паспортом, це означає, що даний документ не посвідчує особу громадянина України і його треба обміняти.

За таких обставин, відповідач вважає, що діяв на підставі норм чинного законодавства та його дії є правомірними, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 26 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 03 грудня 2018 року.

У судовому засіданні позивач підстригав позовні вимоги у повному обсязі та надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позові.

Представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог, надали пояснення, аналогічні доводам, викладеним у відзиві на позов.

Заслухавши доводи позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, оглянувши докази (паспорт громадянина України ОСОБА_1.), надавши оцінку доказам, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами наступні обставини справи.

Згідно ч. 2 ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ет. 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503 затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення № 2503).

Відповідно до п.1 Положення № 2503 паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Відповідно до п.3 Положення № 2503 бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 5 та 6 Положення № 2503 паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки ронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта.

У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис "Україна", нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис "Паспорт". На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис "Паспорт громадянина України".

Відповідно до п.8 Положення № 2503 термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Згідно з п. 15 Положення № 2503 для вклеювання до паспорта нових фотокарток при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку подаються паспорт і дві фотокартки зазначеного розміру.

Відповідно до п.16 Положення № 2503 обмін паспорту проводиться у разі, зокрема, непридатності для користування.

На виконання Положення № 2503 постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (зі змінами) (далі - Порядок № 302).

Відповідно до п.6 Порядку № 302 обмін паспорта здійснюється у разі, зокрема, непридатності паспорта для подальшого використання.

Суд зазначає, ані Положення № 2503, ані Порядок № 302 не містять у собі чітке визначення ознак непридатності паспорта для використання.

Відповідно до академічного тлумачного словника сучасної української мови (1970-1980) означення слова «непридатний» - який не годиться, не підходить для кого-, чого-небудь через відсутність потрібних особливостей, якостей і т. ін.

09.10.2018 позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг у м. Лисичанську (далі - ЦНАП у м. Лисичанську) для одержання відповідних послуг - вклеювання фотографій до паспорта громадянина України при досягненні 25-річного віку. Для отримання адміністративної послуги було надано документи - паспорт громадянина України та дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см, що підтверджується копією супровідної картки від 09.10.2018 року №304194 (а.с.12-13).

10.10.2018 позивачу ОСОБА_1 повернуто паспорт без надання адміністративної послуги щодо вклеювання фотокартки до паспорту при досягненні ним 25-річного віку (а.с.14-15).

Листом Лисичанського міського відділу УДМС України в Луганській області від 12.10.2018 року №4430.30-113/4430.30-18 повідомлено ОСОБА_1 щодо підстав відмови у прийнятті паспорта громадянина України (а.с.16).

Суд зазначає, що позивач звертався до відповідача за отриманням адміністративної послуги вклеювання до паспорта громадянина України фотокартки при досягненні 25-річного віку, натомність, зазначена відповідь містить у собі повідомлення про звернення позивача за отриманням адміністративної послуги оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

У своїй відповіді УДМС України в Луганській області о особі Лисичанського міського відділення зазначає ознаки зіпсованого (пошкодженого) паспорту громадянина України, який не придатний для подальшого використання, а саме в результаті зношеності (тривалого чи інтенсивного використання), має пошкодження фотокартки, плями (внаслідок впливу рідини), псування записів.

Тобто, даною відповіддю поза межами своїх повноважень надано тлумачення ознак непридатності паспорті.

У судовому рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олссон проти Швеції" від 24.03.1988 (скарга №10465/83) зазначено, що серед вимог, які суд визначив як такі, що випливають з фрази "передбачено законом", є наступні:

- будь-яка норма не може вважатися "законом", якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію;

- фраза "передбачено законом" не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципу верховенства права. У внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічної влади у здійснення прав;

- закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання влади.

Крім того, згідно пункту 65 вказаного рішення суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також Європейський суд з прав людини вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям «необхідності» мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання "необхідним у демократичному суспільстві", Суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне зазначити, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб'єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов'язаний відновити порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Оскільки норми чинного законодавства України не містить у собі чіткого визначення ознак непридатності паспорта громадянина України для подальшого його користування, а відповідач на власний розсуд у відповіді від 12.10.2018 № 4430.30-113/4430.30-18 надав тлумачення непридатності паспорта для користування, що призвело до порушення прав позивача ОСОБА_1 отримання адміністративної послуги щодо вклеювання фотокартки до паспорту громадянина України при досягненні 25-річного віку, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача та необхідності виходу за межі позовних вимог, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, з метою повного захисту порушених прав та законних інтересів позивача.

За таких підстав позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо клопотання позивача про зверненні рішення до негайного виконання суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про:

1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць;

2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць;

3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби;

4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності;

5) уточнення списку виборців;

6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань;

7) накладення арешту на активи, що пов'язані з фінансуванням тероризму та стосуються фінансових операцій, зупинених відповідно до рішення, прийнятого на підставі резолюцій Ради Безпеки ООН, зняття арешту з таких активів та надання доступу до них.

Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення:

1) у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті;

2) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об'єднання; про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об'єднання;

3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства;

4) про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань.

З огляду на предмет спору у даній справі та норми статті 371 КАС України, рішення у даній справі не підлягає негайному виконанню, а тому у задоволенні ц звернення рішення до негайного виконання слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 36866 від 24.10.2018 та в силу ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати протиправними дії Управління державної міграційної служби України в Луганській області щодо не надання ОСОБА_1 адміністративної послуги по вклеюванню фотокартки до паспорта громадянина України при досягненні 25-річного віку.

Зобов'язати Управління державної міграційної служби України в Луганській області надати ОСОБА_1 адміністративну послугу по вклеюванню фотокартки до паспорта громадянина України при досягненні 25-річного віку шляхом вклеювання фотокартки до паспорта громадянина України ОСОБА_1 серії - НОМЕР_2, виданого Першотравневим РВ ГУМС України в Донецький області, дата видачі - 12 листопада 2009 року.

У зверненні рішення до негайного виконання відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної міграційної служби України в Луганській області (93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, буд. 16, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 10 грудня 2018 року.

Суддя О.В. Ірметова