Справа № 683/1824/17
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 683/1824/17

Головуючий у 1-й інстанції: Завадська О.П.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

26 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника відповідача: Августенюка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
в липні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з позовом до Старокостянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (замінено на належного відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31.08.2018) про визнання дій Старокостянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні державної пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», неправомірними.

Також, позивач просив зобов`язати Старокостянтинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області призначити та провести нарахування ОСОБА_1 державної пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 8 років, починаючи з дня звернення до Управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16.03.2018 позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи відсутні клопотання позивача про участь в судових засіданнях суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі та просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується дублікатом посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2) серія НОМЕР_1 , яке видано Хмельницькою обласною адміністрацією 17 грудня 2004 року.

03 квітня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак 03 липня 2017 року отримав відмову у призначенні пенсії, оскільки наданими документами не підтверджено роботу в зоні відчуження.

Судом першої інстанції, також встановлено, що згідно довідки № 235 від 28.02.2017, виданої Хмельницьким обласним управлінням водних ресурсів ОСОБА_1 у період з 03 квітня 1987 року по 16 квітня 1987 року був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29.12.1987 № 1497-378 і постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 05.06.1986 № 665-193, який дає право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1986 № 1773, працював у зоні відчуження - м. Прип`ять. Час вказаної роботи до 01 січня 1988 року зараховується в стаж при призначенні пенсії в трьохкратному розмірі.

Дані обставини також підтверджуються даними пропуску 20512 на ім`я ОСОБА_1 м.Прип`ять, 1987, на право в`їзду в закриту зону (крім території ЧАЕС) до 31.12.1987; довідкою Хмельницького обласного управління водних ресурсів від 03.03.2017 за № 263 про заробітну плату ОСОБА_1 нараховану в період з 03 квітня по 16 квітня 1987 року як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС; записами в трудовій книжці; наказом директора Хмельницької автобази тресту «Хмельницькводстрой» про внесення запису в трудову книжку про участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС; довідки Хмельницької автобази тресту «Хмельницькводстрой» про участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС; розрахунком заробітної плати ОСОБА_1 як учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС за період перебування в зоні відчуження з 03 квітня по 16 квітня 1987 року; показаннями свідка ОСОБА_2 ; матеріалами пенсійної справи.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що незважаючи на неможливість отримати довідку за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, право позивача право на призначення заявленої пенсії підтверджується вищевказаними доказами про його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. А тому позовні вимоги щодо призначення пенсії відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягають задоволенню з дня подачі заяви про призначення пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з ст.26 Закону України № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення, зокрема, чоловіками 60 років та наявності страхового стажу не менше п`яти років.

Відповідно до ч.1 ст.55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 8 років, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058): учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів.

Згідно з абз.7 пп."ґ" п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону № 796-XII).

Отже, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми № 122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.

Документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Такі документи, як довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, відповідно до статті 15 Закону № 796-XII є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Як встановлено судом, позивач подав до пенсійного фонду для призначення пенсії, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", документи: довідку № 235 від 28.02.2017 про зайняття ОСОБА_1 у період з 03 квітня 1987 року по 16 квітня 1987 року на роботах, передбачених постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29.12.1987 № 1497-378 і постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 05.06.1986 № 665-193 (а.с.6), дублікат посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2) серія НОМЕР_1 від 17.12.2004, пропуск № НОМЕР_2 (а.с.7) .

З вказаних довідок вбачається, що позивач дійсно брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в у період з 03.04.1987 по 16.04.1987 в м.Прип`ять.

Колегія суддів приходить до висновку, що неодноразове повторення інформації в різних документах щодо участі позивача в ліквідації аварії на ЧАЕС свідчить на користь позивача. А тому, оскільки загалом підтверджується необхідне, чотирнадцятиденне перебування позивача в зоні відчуження у 1987 році, позивач має право на призначення пенсії за зниженням пенсійного віку на 8 років.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанцій, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до частини першої статті 55 Закону № 796-XII.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують та доказів в їх обґрунтування позивачем не надано.

А тому, оскільки доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 грудня 2018 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г. Полотнянко Ю.П.