Справа № 365/693/18
Суддя: Кучерява Л. М.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 365/693/18
Номер провадження: 2-а/365/19/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.12.2018 смт Згурівка

Згурівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кучерявої Л.М.,

за участю секретаря

судового засідання Хрущ Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора СРПП № 2 Згурівського ВП в Київській області старшого лейтенанта поліції Подуражнього Вадима Петровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати дії інспектора СРПП № 2 Згурівського ВП в Київській області старшого лейтенанта поліції Подуражнього В.П. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 849053 від 10.11.2018 року, винесену інспектором СРПП № 2 Згурівського ВП в Київській області старшим лейтенантом поліції Подуражнім В.П. про притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що він рухався на автомобілі по вул. Кирія в смт Згурівка до виїзду на м. Яготин. В районі повороту до лікарні його зупинив ст. лейтенант Подуражній В.П., у зв'язку з тим, що у його автомобіля було вимкнено ближнє світло фар, з чим позивач не погоджується, оскільки у п. 9.8 ПДР не міститься інформації про те, що у зв'язку з поганою видимістю у автомобілі обов'язково повинно бути ввімкнено ближнє світло фар, а у примітці йдеться про те, що при поганій видимості замість ближнього світла можна вмикати протитуманні фари. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв'язку з тим, що під час зупинки транспортного засобу ним не було ввімкнено аварійну світлову сигналізацію, що на його думку порушує положення ст. 35 Закону України «Про поліцію». Описані у постанові обставини не відповідають дійсності та не підтверджені належними доказами, оскільки, як стверджує позивач, він ввімкнув аварійну сигналізацію через деякий час після його зупинки. Також зазначає, що постанову винесено з грубим порушенням порядку розгляду справи та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та зазначив, що на вимогу інспектора поліції він зупинився, відкрив вікно та запитав, в чому полягає причина його зупинки. Інспектор повідомив, що його автомобіль зупинили з метою перевірки документів, оскільки подібний автомобіль перебуває в розшуку, а також зазначив, що він порушив ПДР, а саме рухався без ввімкненого ближнього світла фар. На вимогу пояснити який конкретно пункт ПДР він порушив, інспектор запропонував йому підійти до службового автомобіля, після чого він ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, вимкнув двигун автомобіля та вийшов з нього. Зазначає, що аварійна світлова сигналізація була ввімкнена, він не порушив ПДР під час зупинки, оскільки законодавством не визначено період протягом якого водій зобов'язаний ввімкнути аварійну сигналізацію.

Відповідач інспектор СРПП № 2 Згурівського ВП в Київській області старший лейтенант поліції Подуражній В.П. в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що автомобіль позивача було ним зупинено у відповідності до п. 4 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" через не включення ближнього світла фар в умовах недостатньої видимості. Після зупинки позивач відмовився надати документи, поспілкувавшись з ним 1-3 хв. помітив, що не ввімкнено світлову аварійну сигналізацію. Потім запропонував позивачу ознайомитися з відеореєстратором в службовому автомобілі. Позивач ознайомився з відео та ПДР, після чого було винесено постанову про адміністративне правопорушення, а саме порушення п. 9.9. "б" ПДР.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 10 листопада 2018 року інспектором СРПП № 2 Згурівського ВП в Київській області старшим лейтенантом поліції Подуражнім В.П. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 849053, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2. ст. 122 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 11.10.2018 року о 12 год. 50 хв. у смт Згурівка по вул. Івана Кирія, поблизу буд. № 41, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_1, під час зупинки на вимогу поліцейського не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив пункт 9.9 "б" ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП.

Із постанови вбачається, що особу водія встановлено на підставі посвідчення серії ОСОБА_3, виданого 14.12.2000 року МРЕВ ДАІ м. Бровари.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 2 даної статті визначено, що поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до п.9.9 "б" ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, яка визначає зміст постанови про адміністративне правопорушення визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

У ч. 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з наведеного вище, саме суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

У свою чергу, у відповідності до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, суд зазначає, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ч. 3 ст. 79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

З письмових матеріалів справи вбачається, що 05.12.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Національної поліції в Київській області, що не являється стороною у даній справі.

В судовому засіданні відповідач інспектор СРПП № 2 Згурівського ВП в Київській області старший лейтенант поліції Подуражній В.П. просив долучити до матеріалів справи відеозапис, на якому зафіксовано факт порушення ОСОБА_2 ПДР.

У відповідності до ч. 8 ст. 79 КАС України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В судовому засіданні відповідач не навів обставин, які б визначали поважність причин неподання доказів у встановлений законом строк, не заявляв клопотання про надання додаткового строку для подання вказаних доказів, а позивач заперечував проти їх доручення через порушення процесуального порядку подачі доказів.

З цих підстав суд у відповідності до п. 5 ст. 77 КАС України вирішує справу на підставі наявних доказів.

Між тим, матеріали справи не містять жодних доказів наявності адміністративного правопорушення, як-то показання свідків, речові докази, показання технічних приладів та засобів, відео- та фото- фіксація, кінозйомка, тощо.

Європейським судом з прав людини, по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії («Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain») від 06.12.1988 встановлено, що принцип презумпції невинності вимагає щоб всі сумніви щодо винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності тлумачились на користь даної особи. Відповідно до ст. 62 Конституцій України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватись на припущеннях.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем не надано, а судом не встановлено належних доказів на підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2. ст. 122 КУпАП, а тому є всі підстави для скасування оскаржуваної постанови.

У зв'язку з наведеним, справа про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_2 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2. ст. 122 КУпАП, на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 205, 242 246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 849053 від 10.11.2018 року, винесену інспектором СРПП № 2 Згурівського ВП в Київській області старшим лейтенантом поліції Подуражнім В.П. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2. ст. 122 КУпАП, закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Згурівський районний суд Київської області.

Головуючий суддя Л.М. Кучерява