Справа № 280/5295/18
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

12 грудня 2018 рокуСправа № 280/5295/18 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Форос» (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, пр. Б. Хмельницького, буд. 14, код ЄДРОПУ 22119718)

до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 25, )

про скасування постанови №ЗП2120/580/АВ/П/ТД-ФС від 27.11.2018 про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Форос» (далі - позивач) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд скасувати постанову відповідача про накладення штрафу за № ЗП2120/580/АВ/П/ТД-ФС від 27.11.2018, якою на позивача накладено штраф в розмірі 446760,00 грн., як протиправну та незаконну.

11.12.2018 до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Форос» надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить зупинити дію постанови про накладення штрафу відповідачем №ЗП 2120/580/АВ/П/ТД-ФС від 27.11.2018, прийняту до позивача на суму 446760,00 грн.

В обґрунтуванні заяви заявник зазначає, що оскаржуваною постановою Головного управління Держпраці у Запорізькій області до позивача застосовано штраф у загальному розмірі 44676,00 грн. Вказана постанова прийнята відповідачем згідно з Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 (далі - Порядок № 509). Приписами п. 11 Порядку № 509 встановлено, що не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються: у судовому порядку регіональними центрами зайнятості на підставі матеріалів справи, що передаються їм територіальними органами Держпраці (щодо штрафів, передбачених частинами другою, п'ятою і шостою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення"); у судовому порядку територіальними органами Держпраці (щодо штрафів, передбачених частинами третьою, четвертою і сьомою статті 53 зазначеного Закону); органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України). Як слідує з оскаржуваної постанови, вона прийнята на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, отже, є виконавчим документом і пред'являється до виконання органам державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Позивач зазначає, що до 27.12.2018 необхідно надати до відповідача документ підтверджуючий сплату штрафу у розмірі 446760,00 грн. У разі несплати суми штрафу до вказаного терміну, відповідачем буде ініціюватися здійснення цього штрафу у примусовому порядку, шляхом пред'явлення до виконавчої служби, а сам факт подання позову не зупиняє спірну постанову. Порядком № 509 та ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 не передбачено зупинення дії та виконання постанов органів Держпраці про накладення штрафів у разі оскарження останніх у судовому порядку.

Водночас, відповідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Враховуючи зазначене та те, що не зупинення дії вказаної постанови завдасть значних збитків позивачу, просить суд задовольнити заяву та зупинити дію Постанови про накладення штрафу №ЗП 2120/580/АВ/П/ТД-ФС від 27.11.2018 до набрання законної сили судовим рішенням по цій адміністративній справі.

За правилами частини 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частина друга ст. 154 КАС України - суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Тобто, розгляд заяви про забезпечення позову в судовому засіданні здійснюється виключно у разі якщо матеріали адміністративної справи та заяви про забезпечення позову перешкоджають можливості об'єктивного розгляду заяви без участі сторін.

Проте, в даному випадку, суд дослідивши матеріали адміністративної справи та заяву про забезпечення позову вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї письмові докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За приписами частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існують зазначені підстави, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.

Змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити адміністративний позов лише за наявності 2 обов'язкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд вважає за необхідне зазначити, що зважаючи на те, що позивач не погоджується з Постановою Головного управління Держпраці Запорізькій області про накладення штрафу №ЗП 2120/580/АВ/П/ТД-ФС від 27.11.2018, існує реальна можливість початку виконання зазначеного документа в примусовому порядку Постанови Відповідача, оскарження якої, згідно з чинним законодавством, не зупиняє її виконання.

Наведене свідчить про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Також слід зазначити, що Наказом Мінфіну України від 03.09.2013 № 787 затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів. Цей Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі).

Однак, випадки повернення помилково чи передчасно стягнутих штрафів за правопорушення у сфері трудового законодавства вказаний порядок не регулює. Іншого механізму повернення з бюджету коштів платника у вигляді стягнутих штрафів за правопорушення у сфері трудового законодавства за виконавчим провадженням, які не є податками чи іншими обов'язковими платежами, законодавцем не передбачено, що унеможливить їх повернення за заявницьким принципом.

Зокрема, суд вважає за необхідне зазначити, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення у разі примусового виконання цієї Постанови.

Таким чином, у суду є всі підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову. За таких обставин, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 241 та 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Забезпечити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Форос» (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, пр. Б. Хмельницького, буд. 14, код ЄДРОПУ 22119718).

Зупинити дію Постанови Головного управління Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП 2120/580/АВ/П/ТД-ФС від 27.11.2018 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 280/5295/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Форос» (далі - позивач) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі протягом 15 днів з дня її підписання.

Ухвалу у повному обсязі складено та підписано 12.12.2018.

Суддя Р.В. Сацький