Справа № 0240/3615/18-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 листопада 2018 р. Справа № 0240/3615/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика В.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Вінницькій області до Споживчого товариства "Володимир" про стягнення заборгованості та накладення арешту на кошти та інші цінності

в с т а н о в и в :

09.10.2018 року Головне управління ДФС у Вінницькій області звернулось в суд з адміністративним позовом до Споживчого товариства "Володимир" про стягнення заборгованості та накладення арешту на кошти та інші цінності

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем станом на дату звернення до суду рахується борг в загальній сумі 11748,25 грн. Вказану заборгованість відповідач добровільно не погасив, а тому позивач звернувся до суду щодо її примусового стягнення. Також, враховуючи, що майно, яке б могло б бути джерелом погашення вказаної заборгованості у відповідача відсутнє, позивач керуючись п. п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України просить суд накласти арешт на кошти та інші цінності, які знаходяться на рахунках Споживчого товариства "Володимир" у банках на суму податкового боргу.

Ухвалою суду від 22.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу 10-денний термін з дня отримання ухвали про відкриття провадження для написання відзиву, з поясненнями по суті заявлених позовних вимог та доданням підтверджуючих документів.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву за вх. № 51500 від 13.11.2018 року про розгляд без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин.

Ухвалою суду від 13.11.2018 року розгляд справи відкладено, у зв'язку із відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

27.11.2018 року в судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву за вх. № 53904 від 26.11.2018 року про розгляд без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача також не з'явився в судове засідання. На адресу суду повернувся конверт з вмістом поштових відправлень з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання".

Відзив на позов до суду не надано

У відповідності до положень частини 9 статті 205 КАС України суд вважає за можливе розглядати дану справу в письмовому провадженні.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог, з огляду на наступне.

Так, підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VІ передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Грошове зобов'язання платника податків відповідно до п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Як вбачається із матеріалів справи, станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується борг в загальній в сумі 11748,25 грн.

Сума податкового боргу з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки складає 11578,25 грн., з яких 10218,34 грн. - основний платіж, 1141,17 грн. - штрафні санкції, 218,44 грн. - пеня. Актом від 31.07.2018 року № 18830/50-01/32006658 про результати камеральної перевірки щодо несвоєчасного подання податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки встановлено порушення несвоєчасного подання податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік та Актом від 14.12.2017 року № 12372/12-00/32006658 про результатами камеральної перевірки щодо порушення правил сплати узгодженої суми грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки встановлено порушення несвоєчасності сплати узгодженого зобов'язання Споживчим товариством "Володимир".

Вказана заборгованість виникла 30.10.2015 року на підставі самостійного подання податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 20.02.2015 року, відповідно до якої задекларовано до сплати податкове зобов'язання за 3 та 4 квартали 2015 року в сумі 2147,33 грн. (1073,67*2), від 22.02.2016 року, відповідно до якої задекларовано до сплати податкове зобов'язання за 2016 рік в сумі 2429,41 грн., від 17.02.2017 року, відповідно до якої задекларовано до сплати податкове зобов'язання за 2017 рік в сумі 5641,41 грн. В зв'язку з чим податковим органом прийнятті податкові повідомлення-рішення № від 19.02.2018 року, відповідно до якого визначено штрафну санкцію в сумі 121,47 грн., та податкового повідомлення-рішення № від 14.08.20108 року, відповідно до якого визначено штрафну санкцію в сумі 1020 грн.

У відповідності до ст. 129 Податкового кодексу України нарахована пеня в сумі 218,44 грн.

Сума податкового боргу з податку на прибуток виникла 20.09.2018 року. Актом від 14.05.2018 року № 11413/50-01/32006658 про результати камеральної перевірки щодо несвоєчасного подання податкової звітності з податку на прибуток встановлено порушення несвоєчасного подання податкової декларації з податку на прибуток. На підставі чого податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 31.05.2018 року, відповідно до якого нарахована штрафна санкція в сумі 170 грн.

Наявність у відповідача даного боргу також підтверджується довідкою податкового органу (а.с. 7), витягом з облікової картки платника податку (а.с. 24-31).

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивачем з метою погашення податкового боргу на адресу відповідача було направлено податкову вимогу №453-25 від24.10.2014 року. Проте вказана податкова вимога залишилась без належного виконання. Станом на день розгляду справи суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку вказаної суми заборгованості.

Відповідно до положень п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи викладене, а також те, що на момент вирішення справи по суті відповідачем не надано доказів сплати податкового боргу в сумі 11748,25 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для його стягнення.

Щодо позовної вимоги про накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно із п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до п. п. 88.1, 88.2 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу, право на яку виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Підстави виникнення права податкової застави визначені статтею 89 ПК України. Зокрема підпунктом 89.1.1 пункту 89.1 цієї статті передбачено, що право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Як вбачається із матеріалів справи, для погашення податкового боргу відповідача податковим органом було вчинено дії з метою проведення опису майна підприємства, проте майна, що могло б бути описано у податкову заставу не виявлено. Згідно листів Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області (а.с. 14),Регіонального сервісного центру у Вінницькій області територіального сервісного центру №0541 (а.с.15-17), у відповідача рухоме чи нерухоме майно, яке могло б бути джерелом погашення податкового боргу, транспортні засоби відсутні.

Пунктом 94.1 статті 94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно із п. п. 94.4. ст. 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Відповідно до п. п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

З огляду на викладене та враховуючи те, що у Споживчого товариства "Володимир" відсутнє майно для погашення податкового боргу в сумі 11748,25 грн., що повністю підтверджується належними і допустимими доказами, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення вимог адміністративного позову та накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача у банківських установах з метою забезпечення виконання ним своїх грошових зобов'язань перед бюджетом.

Враховуючи вимоги ст. 139 КАС України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Споживче товариство "Володимир" (вул. Руданського, 1, с. Майдан, Вінницький район, Вінницька область, ) та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 11748,25 (одинадцять тисяч сімсот сорок вісім гривень двадцять п'ять копійок).

Накласти арешт на кошти та інші цінності Споживчого товариства "Володимир" (вул. Руданського, 1, с. Майдан, Вінницький район, Вінницька область, ), що знаходяться на рахунках в установах банку на суму податкового боргу 11748,25 (одинадцять тисяч сімсот сорок вісім гривень двадцять п'ять копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Відповідач: Споживче товариство "Володимир" (вул. Руданського, 1, с. Майдан, Вінницький район, Вінницька область, );

Повний текст судового рішення виготовлено 27.11.2018 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович