Справа № 2а-3408/09/0970
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"23" листопада 2018 р. справа № 2а-3408/09/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остап'юк С.В.,

за участю секретаря Котик Д.М.,

представника позивача Худзія Д.М.,

представників відповідача Калуської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області Бондара О.М., Юрчука Ю.М.,

Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області: Гамуляк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву відповідача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Даноша" до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області про стягнення бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 4 102 450 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2016 Калуська об'єднана державна податкова інспекція в Івано-Франківській області (далі - відповідач) звернулася до суду із заявою про визнання виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Даноша» до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області про стягнення бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року в розмірі 4 102 450 гривень виконавчого листа за №2а-3408/09/0970 від 01.02.2016 таким, що не підлягає виконанню.

Подана заява мотивована тим, що позивачу здійснено відшкодування бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року в розмірі 4 102 450 гривень в повному обсязі в добровільному порядку за рахунок отримання 3 935 502 гривень в рахунок погашення заборгованості по бюджетному відшкодуванню податку на додану вартість облігацій внутрішньої державної позики; 83 954 гривень на поточний рахунок; 82 994 гривень за рахунок зменшення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень та травень 2009 року згідно з податковим повідомленням-рішенням за №/0 від 29.06.2010.

15.07.2016 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016, заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволено, а виконавчий лист, виданий за судовим рішенням у цій справі визнано таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.08.2018 ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.07.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представники відповідача подану заяву підтримали з вказаних підстав, суду пояснили, що бюджетна заборгованість з відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю «Даноша» податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року в розмірі 4 102 450 гривень, про стягнення якої видано виконавчий лист в даній справі повністю сплачена товариству, у зв'язку з чим виконавчий лист виданий в даній справі у відповідності до статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції закону чинного на момент звернення) та статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції закону чинного на момент розгляду заяви) є таким, що не підлягає виконанню.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Даноша» (далі - позивач, Товариство) заяву в частині 3 523 132 гривень визнало та відшкодування сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року підтверджує. Проти задоволення поданої заяви в частині 579 318 гривень заперечило, мотивуючи тим, що 496 324 гривень відшкодовано згідно довідки без висновку за період з серпня 2005 до 2007 років, тобто за інші періоди, а 82 994 гривень не відшкодовано внаслідок протиправного зменшення сум такого відшкодування за податковим повідомленням-рішенням №/0 від 29.06.2010, яке є неузгодженим.

Представник Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області подану заяву про визнання виконавчого листа виданого у справі таким, що не підлягає виконанню підтримала.

Розглянувши подану заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню частково в сумі 3 523 132 гривні, виходячи з наступного.

15.04.2010 постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду за наслідками розгляду адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Даноша» до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області про стягнення бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 4 102 450 гривень позовні вимоги задоволено повністю.

Ухваленим судовим рішенням постановлено стягнути з державного бюджету через Головне управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Даноша», 77330, вулиця Лісова, 1, село Копанки, Калуський район, Івано-Франківська область, заборгованість з бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року в розмірі 4 102 450 гривень.

03.09.2013 ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду в даній справі залишено без задоволення, а постанову суду - без змін.

Вказана ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду набрала законної сили 03.09.2013.

У відповідності до частини 3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.04.2010 в даній адміністративній справі набрала законної сили 03.09.2013.

28.09.2015 ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу Калуської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.04.2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2013 у справі №2а-3408/09/0970 - без змін.

28.01.2016 позивач звернувся із заявою про видачу виконавчих листів у цій справі, які отримав 03.02.2016.

04.03.2016 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду поновлено товариству з обмеженою відповідальністю «Даноша» строк пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого в даній справі.

08.04.2016 Калуська об'єднана державна податкова інспекція в Івано-Франківській області звернулася до суду із заявою про визнання виданого виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

15.07.2016 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016, заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволено, а виконавчий лист, виданий за судовим рішенням у цій справі визнано таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.08.2018 ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.07.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Висновками постанови Верховного Суду вказано, що у судовому процесі не було встановлено обставин наявності факту відсутності заборгованості відповідача перед позивачем за виконавчим листом. Скасовуючи ухвалу суду першої та апеляційної інстанції Верховний Суд зазначив, що підлягають більш ретельній перевірці доводи позивача, якими він заперечував проти поданої заяви.

Частиною 2 статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції закону чинного на момент звернення відповідача із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню встановлювалося, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів (Розділи 1-3)» №2147-VIII від 03.10.2017, яким затверджена нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України.

Частина 2 статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції закону чинного на час розгляду заяви) встановлює, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Досліджуючи відсутність обов'язку боржника, внаслідок його припинення суд встановив відшкодування сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року в частині 3 523 132 гривень, тобто припинення обов'язку боржника в цій частині.

Наявність обов'язку здійснити бюджетне відшкодування податку на додану вартість в розмірі 4 102 450 гривень за квітень та травень 2009 року встановлена судовим рішенням в даній адміністративній справі, яке набрало законної сили.

Також судом під час розгляду подано заяви встановлено виконання вказаного обов'язку добровільно та відшкодуванню бюджетної заборгованість з сплати податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року позивачу в розмірі 3 488 216 гривень облігаціями внутрішньої державної позики та 34 916 гривні на поточний рахунок.

Скасовуючи ухвалу Івано-Франківського окружного суду від 15.07.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017 та направляючи справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, Верховний Суд зазначив, що судам слід більш ретельно перевірити доводи позивача, якими він заперечував проти поданої заяви, які свідчать про те, що у судовому процесі не було встановлено обставин наявності факту відсутності заборгованості перед позивачем за виконавчим листом.

Виходячи з частини п'ятої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанції при новому розгляді справи, судом здійснено перевірку доводів позивача, якими він заперечував проти поданої заяви, витребувано у відповідача докази на підтвердження зазначених ним обставин наявності факту відсутності заборгованості за виконавчим листом в межах вказаних доводів щодо відшкодування 496 324 гривень за висновками, а також 82 994 гривень за податковим повідомленням-рішенням.

За наслідками нового судового розгляду, при ретельній перевірці доводів позивача, перед судом не було доведено наявності факту відсутності заборгованості перед позивачем за виконавчим листом в частині 496 324 гривень бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року, оскільки суду не представлено первинних документів про відшкодування вказаних сум за період квітня, травня 2009 року. Одночасно з цим, відповідно до довідки про розмір залишку невідшкодованих сум податку на додану вартість, що рахуються в бюджетній заборгованості, яка встановлена рішенням суду від 10.03.2010 у судовій справі №2а-2781/08/0970 вказані суми відносяться до відшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за період з серпня 2005 року до серпня 2007 року.

Крім того, суду не було представлено доказів узгодження податкового повідомлення-рішення за №/0 від 29.06.2010 про зменшення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість 82 994 гривні.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що обов'язок боржників у сплаті позивачу бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року в розмірі 3 523 132 гривень відсутній у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржниками, виданий Івано-Франківським окружним адміністративним судом 01.02.2016 в даній адміністративній справі виконавчий лист належить визнати таким, що не підлягає виконанню в цій частині, а подану заяву задовольнити частково.

Керуючись статтями 243, 248, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати виконавчий лист за № 2а-3408/09/0970, виданий Івано-Франківським окружним адміністративним судом 01.02.2016 в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Даноша» до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області про стягнення бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 3 523 132 гривні.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання в повному обсязі.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя Остап'юк С.В.

Ухвала складена в повному обсязі 28.11.2018.