Справа № 814/752/16
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 р. м. ОдесаСправа № 814/752/16

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

при секретарі Кучмій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року, у справі за позовом Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення № від 07 квітня 2016 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 07 квітня 2016 року, на суму 289 603,17 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позивних вимог, так як за результатами проведеної камеральної перевірки позивача контролюючим органом обґрунтовано встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

При цьому, апелянт зазначає, що підприємством не заперечуються встановлені факти порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Крім того, апелянт зазначає, що підприємство безпідставно зазначає про неможливість реєстрації спірних податкових накладних до отримання субвенції з бюджету, так як воно не позбавлялось можливості поповнити свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість іншими коштами.

В свою чергу, позивачем подано відзив на вказану апеляційну скаргу, відповідно до якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято правомірне рішення про часткове задоволення позовних вимог, так як несвоєчасна реєстрація податкових накладних відбулась з незалежних від підприємства обставин.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що податковим органом проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість МКП «Миколаївводоканал» за січень 2016 року, у т.ч. перевірки дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за наслідком якої 23 березня 2016 року складено акт перевірки № 26/28-08-41/31448144 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал».

В свою чергу, відповідно до висновків вищевказаного акту перевірки у перевіряємий період товариством допущено порушення норм податкового законодавства, зокрема, вимоги п. 201.10 ст.201 ПК України.

При цьому, за наслідком виявлення вищезазначених порушень, податковим органом 07 квітня 2016 року складено та направлено підприємству податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача застосовано штраф, на суму 747 750 грн.60 коп.

Не погоджуючись з отриманим податковим повідомленням-рішенням підприємство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким не погоджується судова колегія, зроблено висновок про часткове задоволення позовних вимог, так як частина зареєстрованих позивачем податкових накладних зареєстрована з пропуском встановленого ПК України строку не з його вини, з огляду на наступне.

Згідно п. 201.1. ст. 201 ПК України, платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 201.2. ст. 201 ПК України, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Відповідно до п. 200-1.4. ст. 201-1 ПК України, на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти:

а) з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу;

б) з власного поточного рахунку платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку;

в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України.

Згідно п. 120-1.1. ст. 120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Колегією суддів встановлено, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням накладено на позивача штраф за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В даному випадку, з вищевикладених положень податкового законодавства вбачається, що складені платниками податків податкові накладні, підлягають реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

При цьому, сторонами у справі не заперечується, що податкові накладні позивача, складено, у період з 01 жовтня 2015 року по 06 січня 2016 року, а також зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних, у період з 21 січня 2016 року по 25 січня 2016 року.

В свою чергу, частково задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції встановлено, що на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування позивачу виділено субвенції з Державного бюджету відповідно до укладеного договору про організацію взаєморозрахунків.

Вказані суми субвенцій направлено позивачем на сплату ПДВ, однак вони не зараховані казначейським органом на рахунок позивача в системі електронного адміністрування ПДВ, що призвело до виникнення перешкод у реєстрації позивачем податкових накладних, зокрема, реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, колегія суддів не погоджується із вказаними обставинами, що на думку суду першої інстанції звільняють позивача від обов'язку зі сплати нарахованих йому штрафних санкцій, з огляду на наступне.

В даному випадку, як вже зазначалось колегією суддів вище, податкові накладні, підлягають реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

При цьому, такий обов'язок встановлений імперативними нормами податкового кодексу та не залежить від графіку та порядку надходження на адресу платника податків певних грошових коштів.

В свою чергу, колегія суддів вважає, що при надані послуг контрагентам позивача на його адресу перераховувалась оплата за відповідними послугами, включаючи суми ПДВ, за наслідком чого складались відповідні податкові накладні, у період з 01 жовтня 2015 року по 06 січня 2016 року.

Між тим, у зібраних матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують факт вчинення позивачем спроб з реєстрації відповідних податкових накладних у встановлені ПК України строки.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують факт блокування відповідної можливості у позивача з реєстрації складених податкових накладних.

При цьому, надана позивачу субвенція, хоча й спрямована останнім на поповнення рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, проте не є єдиним джерелом отримання коштів для підприємства, а також єдиним джерелом поповнення відповідного рахунку.

В даному випадку, як вже зазначалось вище, позивач не позбавлявся можливості поповнити відповідний рахунок сумами ПДВ, які перераховувались його контрагентами при відповідних розрахунках за надані послуги, або з інших наявних у нього коштів.

Проте, позивачем не вчинено та не доведено неможливості вчинення відповідних дій, а як наслідок порушено встановлені ПК України строки реєстрації складених податкових накладних.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального і процесуального права, а тому наявні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року - скасувати, прийняти у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби відстрочений судовий збір за подання апеляційної скарги на користь Державної судової адміністрації України, у сумі 6516 (шість тисяч п'ятсот шістнадцять) грн., 07 коп., на реквізити: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код ЄДРПОУ отримувача - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача - 899998; № рахунку отримувача - 6001; код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Ю.М. Градовський

А.В. Крусян