Справа № 805/2863/18-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

11 грудня 2018 року

справа №805/2863/18-а

адміністративне провадження №К/9901/64661/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року у складі судді Давиденко Т. В. та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року у складі колегії суддів Компанієць І.Д., Міронової Г.М., Ястребової Л.В. у справі № 805/2863/18-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Слов'янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління Державної казначейської служби України у м. Слов'янську Донецької області, про стягнення помилково сплачених податків за користування земельною ділянкою,

У С Т А Н О В И В :

24 квітня 2018 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - платник податків, позивач у справі) звернувся до суду з адміністративним позовом до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - податковий орган, перший відповідач у справі), Слов'янської міської ради (далі - другий відповідач у справі), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління Державної казначейської служби України у м. Слов'янську Донецької області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути зі Слов'янської міської ради на його користь помилково сплачені податки за користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 за період з квітня 2014 року по квітень 2017 року в розмірі 112 850 грн.

09 липня 2018 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою суду апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції змінено в частині мотивування щодо визначення підстав відмови в задоволенні позову, за змістом постанови вказано, що такою підставою є необхідність застосування положень підпункту 38.7 пункту 38 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

22 жовтня 2018 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, в якій платник податків зазначає, що оскаржувані рішення є незаконними у зв'язку з тим, що на підставі статті 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII (далі - Закон № 1669-VII) він був звільнений від сплати за користування земельною ділянкою. У зв'язку із зазначеним позивач просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

23 листопада 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження за наслідком усунення позивачем недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк та витребувано з Донецького окружного адміністративного суду справу № 805/2863/18-а.

Відзив відповідача на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив, що не перешкоджає подальшому розгляду справи по суті.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Слов'янської міської ради Донецької області 10 лютого 1993 року та включений до ЄДРПОУ за номером НОМЕР_1.

22 квітня 2010 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Слов'янською міською радою укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,0290 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, строк оренди 10 років.

За період з квітня 2014 року по квітень 2016 року позивачем за податковими деклараціями сплачено 112 850 гр. за користування земельною ділянкою, що перебуває в оренді, що підтверджується відповідними квитанціями та не заперечується сторонами.

09 лютого 2016 року платник податків звернувся до Слов'янського міського голови з заявою про звільнення від сплати за користування вищезазначеною земельною ділянкою, яка була надіслана за належністю до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області.

03 березня 2016 року листом Слов'янська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області повідомила про відсутність правових підстав для звільнення позивача від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

02 листопада 2017 року позивач звернувся до Слов'янської ОДПІ ГУ ДФС із заявою про повернення помилково сплачених податків за користування земельною ділянкою за період з квітня 2014 року по травень 2016 року в сумі 82 445 грн.

Виконання податкового обов'язку щодо сплати узгоджених зобов'язань зі сплати орендної плати за землю у період з квітня 2014 року по 07 червня 2016 року мало здійснюватися з урахуванням того, що позивач у цей період мав пільгу зі сплати орендної плати на землю на підставі Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (далі - Закон № 1669-VII).

З 08 червня 2016 року внесено зміни до статті 6 Закону №1669-VII на підставі Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування" від 17 травня 2016 року (далі - Закон № 1365-VIII).

Положеннями статті 6 Закону № 1669-VII (у редакції Закону № 1365-VIII) визначено, що суб'єкти господарювання звільняються від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

Згідно з частиною четвертою статті 4 Закону № 1669-VII (у редакції Закону № 1365-VIII) передбачено необхідність затвердження Кабінетом Міністрів України двох переліків, а саме переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідні переліки затверджено Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1276-р) (далі - Переліки).

Відтак, нова редакція статті 6 Закону № 1669-VII, чинна з 08 червня 2016 року, передбачає звільнення від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності не для будь-якого суб'єкта господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, а лише на земельні ділянки, розташовані в населених пунктах:- на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і- які розташовані на лінії зіткнення, до яких місто Слов'янськ не входить.

На підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 38, який визначає особливості здійснення справляння податків і зборів для окремих категорій платників податків.

Пунктом 38 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України установлено, що тимчасово, на період проведення антитерористичної операції, для платників податків, які станом на 14 квітня 2014 року мали місцезнаходження (місце проживання) на тимчасово окупованій території, що визнана такою відповідно до Постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", або в населених пунктах на лінії зіткнення, та/або платників податків, які мають об'єкти оподаткування місцевими податками, зборами на цих територіях, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті. Дія цього пункту не поширюється на територію України, визнану тимчасово окупованою відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Зміст підпункту 38.1 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України надає визначення термінів, які вживаються у цьому пункті.

Тимчасово окупованою територією визнається територія окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, визначена відповідно до Постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, визначається Кабінетом Міністрів України.

Територією населених пунктів на лінії зіткнення є територія населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, перелік яких визначений Кабінетом Міністрів України.

Іншою територією України у розумінні цього пункту є територія України, крім тимчасово окупованої території та території населених пунктів на лінії зіткнення.

Терміни "період проведення антитерористичної операції" та "територія проведення антитерористичної операції" вживаються у цьому пункті у значенні, наведеному в Законі України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Абзацом третім підпункту 38.7 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції Закону № 1989-VIII від 23 березня 2017 року, що застосовується до податкових періодів, починаючи з 01 січня 2017 року) визначено, що нараховані та сплачені за період проведення антитерористичної операції суми плати за землю відповідно до статей 269-289 цього Кодексу за земельні ділянки, розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення, та/або території проведення антитерористичної операції, не підлягають поверненню на поточний рахунок платника податку, не спрямовуються на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших податків, зборів, не повертаються у готівковій формі за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку. До зазначених сум надміру сплачених грошових зобов'язань не застосовуються строки давності, встановлені статтею 102 цього Кодексу, крім сум надміру сплачених податкових зобов'язань платників податків, які припиняють свою діяльність.

Системний аналіз цитованих вище положень, дозволяє прийти до висновку, що з 01 січня 2017 року на підставі положень абзацу третього підпункту 38.7 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено заборону повернення на поточний рахунок платника податку або у готівковій формі за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку, а також спрямування на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших податків, зборів, коштів, нарахованих та сплачених за період проведення антитерористичної операції, тобто з у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції.

Такі обмеження встановлено для коштів, сплачених за землю відповідно до статей 269-289 цього Кодексу за земельні ділянки, розташовані на 1) тимчасово окупованій території та/або 2) території населених пунктів на лінії зіткнення, 3) та/або території проведення антитерористичної операції.

З метою застосування положень цього пункту визначальними є сукупність фактів, таких як фактична сплата платежів за землю, відповідно до статей 269-289 цього Кодексу, а також місце розташування таких земельних ділянок, яке є альтернативним, на що вказує вживання законодавцем сполучника «та/або».

Судами попередніх інстанцій встановлено та не спростовується сторонами, що земельна ділянка позивача, за яку здійснювалася плата, розташована у місті Слов'янськ Донецької області. Місто Слов'янськ відноситься до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Судом апеляційної інстанції обґрунтовано враховано, що вперше із заявою про повернення помилково сплачених податків за користування земельною ділянкою, позивач звернувся до по податкового органу у листопаді 2017 року, відтак на нього поширюється заборона, встановлена підпунктом 38.7 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення».

Верховний Суд визнає, що суд апеляційної інстанції та суд першої інстанції, в частині, залишеній без змін, судом апеляційної інстанції, не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга позивача залишається без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року та

рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року, в частині, залишеній без змін судом апеляційної інстанції, у справі № 805/2863/18-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Р.Ф.Ханова

Судді І.А.Гончарова

І.Я.Олендер