Справа № 463/1658/16-а
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за заявою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про накладення штрафу на керівника субєкта владних повноважень

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 06.04.2016р. звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача Управління ПФ України в Личаківському районі м. Львова, правонаступником якого є Головне управління ПФ України у Львівській області про зобовязання перерахувати та поновити виплату пенсії за віком з 01.12.2012 року у розмірах відповідно до чинного законодавства.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 21.06.2016р., яка набрала законної сили, вказаний позов задоволено.

Визнано протиправною відмову та зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі міста Львова поновити виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі заяви її представника від 01.12.2015 року.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі міста Львова поновити виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2012 року.

Допущено до негайного виконання постанову суду в частині присудження виплати ОСОБА_2 пенсії за віком у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі міста Львова на користь ОСОБА_2 понесені позивачем судові витрати судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. (пятсот пятдесят одну гривню двадцять копійок).

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова подати до суду у місячний строк, з моменту отримання копії постанови суду, звіт про виконання судового рішення в частині негайного виконання постанови суду, та у місячний строк, з моменту набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення в решта частині.

Звіт про виконання вказаної постанови відповідач подав до суду 19.09.2016р. після того, як апеляційна скарга останнього на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 21.06.2016р. була повернута згідно ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду.

Крім того, 21.02.2017р. Личаківським районним судом м. Львова у даній справі винесено додаткову постанову, яка скасована додатковою постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2017р.

29.05.2018р. повноважний представник позивача звернувся до суду з заявою про накладення штрафу на керівника, субєкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 20.06.2018р. в задоволенні такої заяви відмовлено та одночасно, зобовязано Личаківське обєднане управління ПФ України м. Львова, правонаступником якого є Головне управління ПФ України у Львівській області, подати у 15-денний строк з дати отримання даної ухвали звіт про виконання постанови Личаківського районного суду м. Львова від 21.06.2016р.

Повторний звіт про виконання постанови Личаківського районного суду м. Львова від 21.06.2016р. надійшов на адресу суду 20.07.2018р.

Повноважний представник позивача повторно звернувся до суду з заявою про накладення штрафу на керівника, субєкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення. Дану заяву мотивує тим, що 13.01.2018р. на адресу ГУ ПФ України у Львівській області направлено заяву про перерахування пенсійних виплат на поточний рахунок позивача, відкритий у АТ КБ «Приватбанк», який відповідає номеру картки платника податків позивача, проте у поданому звіті відповідач надав суду неправдиву інформацію. Крім того, 13.08.2018р. на адресу відповідача банком було направлено заяву про виплату пенсії на пенсійний банківський рахунок позивача, відкритий у АТ КБ «Приватбанк», однак листом від 21.09.2018р. відповідач відмовився виконувати судове рішення та запропонував позивачу, якій 89 років особисто приїхати з Ізраїлю до Личаківського відділу обслуговування громадян в м. Львові та надати заяву про поновлення виплати пенсії, заяву про перерахування пенсії на банківський рахунок та предявити паспорт або довідку з місця проживання. Вважає, що такими діями керівник ГУ ПФ України у Львівській області свідомо ухиляється від виконання судового рішення, у звязку з чим просить накласти на останнього штраф.

Повноважний представник Головного управління ПФ України у Львівській області, який є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова, подала суду відзив на заяву представника позивача, в якій зазначає, що в процесі виконання судового рішення 23.12.2016р. Управлінням ПФ України в Личаківському районі м. Львова винесено розпорядження від 23.12.2016р. про поновлення виплати пенсії позивачу. Водночас, згідно вимог чинного законодавства виплата пенсій на банківський рахунок одержувача здійснюється за місцем проживання одержувачів у населених пунктах, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, представництва, відділення тощо). Оскільки позивач фактично не проживає в Україні, виплата пенсії може проводитись після особистого подання нею заяви про виплату пенсії на банківський рахунок а також предявлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу, підтверджує її вік та документа, визначеного законодавством, для зясування місця її проживання. Крім того, ГУ ПФ України у Львівській області проводить виплату пенсій відповідно до чинного законодавства та договорів, укладених з уповноваженими банками у м. Львові. Тому, підстав для накладення штрафу не вбачає і в задоволенні заяви просить відмовити.

Позивач в свою чергу подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що на її думку, єдиною підставою для невиконання судового рішення є незгода керівника ГУ ПФ України у Львівській області з таким рішенням. Правових підстав для невиконання судового рішення відповідач у відзиві не навів, і тому, просить заяву задовольнити, а справу слухати у її відсутності.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 проти обґрунтованості заяви заперечила з підстав, викладених у відзиві. Просить в задоволенні такої заяви відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вивчивши звіти про виконання судового рішення, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви належить відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту субєкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника субєкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи зі змісту цієї норми, вона в першу чергу направлена на забезпечення контролю за виконанням судового рішення, а накладення штрафу на керівника субєкта владних повноважень існує лише у випадку, коли буде встановлено протиправну, винну бездіяльність останнього щодо виконання судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Як вбачається зі змісту звітів про виконання судового рішення (а.с.82-83, 155-157), розпорядження про поновлення виплати пенсії прийнято відповідачем 23.12.2016р.

Заявами від 13.01.2018 та від 13.08.2018р. (а.с.163, 164) позивач повідомила про свій намір отримувати пенсію на банківський рахунок АТ КБ «Приватбанк». Вказані заяви АТ КБ «Приватбанк» направило до ГУ ПФ України у Львівській області.

Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, обєднаними управліннями, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів, шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги в уповноважених банках визначається Порядком виплати пенсії та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою КМУ № 1596 від 30.08.1999р. в редакції постанови КМУ № 662 від 22.09.2016р.

Відповідно до п. 3 Порядку, виплата і доставка пенсій та грошової допомоги здійснюється уповноваженими банками на умовах, визначених цим Порядком, та на підставі договорів, що укладаються:

між уповноваженими банками та органами соціального захисту населення або центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат;

між уповноваженими банками та органами Пенсійного фонду, а у разі централізованого нарахування пенсій між уповноваженими банками та головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та органами Пенсійного фонду, у разі централізованого фінансування пенсій між уповноваженими банками та головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві.

Згідно з п. 4 цього Порядку, виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо).

Крім того, згідно п. 10 цього Порядку, заява про виплату пенсії або грошової допомоги подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку.

Заяви приймаються за умови предявлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для зясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку.

Натомість, як встановлено судом і про що зазначено в самій заяві, а також в заявах від 13.01.2018р. та від 13.08.2018р. про перерахунок пенсії на поточний банківський рахунок, позивач фактично проживає в Державі Ізраїль, тоді як за змістом згаданого вище Порядку, виплата пенсій на банківський рахунок проводиться відносно осіб за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо).

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед відїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Вказане в сукупності свідчить про те, що підстави для накладення штрафу відсутні, оскільки з одного боку, чинне законодавство передбачає зовсім інший, передбачений міжнародними договорами порядок виплати пенсій особам, які проживають за кордоном, а з іншого, положення Порядку виплати пенсії та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, у відповідності до якого позивач зверталась з заявами про перерахунок пенсії на поточний рахунок, в першу чергу направлені на регулювання відносин щодо виплати пенсій особам, які проживають на території України, а не за її межами.

Тобто, за наведених вище обставин суд не вбачає в діях керівника ГУ ПФ України у Львівській області винної протиправної бездіяльності, яка буде достатньою підставою для накладення штрафу і тому, в задоволенні заяви позивача відмовляє.

Що ж стосується питання про правомірність дій відповідача, то на думку суду, надання їм правової оцінки знаходиться поза межами ст. 382 КАС України, що з іншої сторони, не позбавляє позивача права оскаржити такі дії в загальному порядку.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 248, 382 КАС України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про накладення штрафу на керівника субєкта владних повноважень відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 295, 297, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Повний текст ухвали суду складено 11.12.2018 року.

Суддя: Леньо С. І.