Справа № 826/5288/16
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5288/16 Суддя (судді) першої інстанції: Добрянська Я.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - Тараненка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги представника ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2016 року та ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії Національної поліції України, Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року позивач звернувся в Окружний адміністративний суд м. Києва з позовом до Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії Національної поліції України, Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України, в якому просив:

- визнати протиправним, незаконним та скасувати рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 11.01.2016 року щодо невідповідності ОСОБА_2 займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність;

- визнати протиправним, незаконним та скасувати рішення Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України від 30.01.2016 року про відхилення скарги ОСОБА_2;

- визнати незаконним звільнення ОСОБА_2 та зобов'язати Національну поліцію України поновити майора поліції ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого відділу управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України;

- зобов'язати Національну поліцію України виплатити ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29.02.2016 року по день поновлення його на посаді.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправним, незаконним та скасувати рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 11.01.2016 року щодо невідповідності ОСОБА_2 займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність залишено без розгляду на підставі ст. 100 КАС України.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з такими судовими рішеннями, представник позивача подав апеляційні скарги, в яких просив скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року та постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року та направлено справу до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправним, незаконним та скасування рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 11.01.2016 року щодо невідповідності ОСОБА_2 займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Цього ж дня, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду зупинено апеляційне провадження по справі № 826/5288/16 за апеляційною скаргою представника позивача на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року до розгляду справи в суді першої інстанції в частині позовних вимог про визнання протиправним, незаконним та скасування рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 11.01.2016 року щодо невідповідності ОСОБА_2 займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

28.02.2017 року позивачем подано заяву про зміну позовних вимог ( уточнення та доповнення) в якій просив:

- визнати рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 11.01.2016 року щодо невідповідності ОСОБА_2 займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність - протиправним, незаконним та скасувати;

- визнати протиправним та скасувати наказ № 127 о/с від 29.02.2016 року "По особовому складу Департаменту кримінальної розвідки" в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого Департаменту кримінальної розвідки Національної поліції України з 29.02.2016 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року прийнято до провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Національної поліції України, Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії Національної поліції України, Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення разом з апеляційними скаргами на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2016 року та рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року та призначено її до розгляду на 05 грудня 2018 року. Крім того, призначено до розгляду питання поновлення провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2016 року на 05 грудня 2018 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року поновлено апеляційне провадження у справі № 826/5288/16 за апеляційною скаргою представника позивача на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року.

Отже перегляду в апеляційному порядку підлягають постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року та рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року.

В обґрунтування апеляційних скарг представник позивача та позивач зазначили, що у відповідача були відсутні правові підстави, визначені ч. 2 ст. 57 Закону України "Про національну поліцію", для включення позивача до списку поліцейських, що підлягають атестації. Крім того, позивач зазначає, що він набрав достатню кількість балів за результатом тестування загальних навичок та професійних знань, відповідно до висновку прямого начальника - займаній посаді відповідає, а тому оскаржувані рішення (висновки) є необґрунтованими та протиправними.

У відзиві на апеляційні скарги відповідач зазначив, що атестування позивача проведене в межах повноважень атестаційної комісії та у спосіб, передбачений Інструкцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а постанову та рішення суду необхідно скасувати, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Національної поліції України від 20 листопада 2015 року №210 прийнято рішення про проведення атестації поліцейських апарату Національної поліції України, керівникам структурних підрозділів Національної поліції України доручено скласти атестаційні листи відносно підлеглих, що направляються на атестування; подати матеріали щодо проходження служби поліцейськими, які підлягають атестуванню та забезпечити прибуття поліцейських на засідання атестаційних комісій.

Наказом Національної поліції України від 23 листопада 2015 року №102 «Про організацію заходів з тестування особового складу Національної поліції України» з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої можливості та відповідно до пункту 10 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року № 1465, наказано керівникам структурних підрозділів Національної поліції України забезпечити реєстрацію всіх без винятку осіб, які виявили бажання пройти атестування, у єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі (ЄЦВТМ) та проінформувати особовий склад про те, що особи, які не зареєстровані в ЄЦВТМ, не будуть допущені до участі в атестуванні та не зможуть продовжити службу в поліції.

Відповідно до наказу Національної поліції України від 26 листопада 2015 року №116 «Про проведення атестування поліцейського апарату Національної поліції України» з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого та всебічного вивчення визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу, звільненні зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію» та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року № 1465, наказано, зокрема керівникам структурних підрозділів Національної поліції України апарату Національної поліції України: 1) скласти списки поліцейських, які підлягають атестуванню; 2) скласти атестаційні листи на поліцейських; 3) підготувати для надання на засідання атестаційної комісії додаткові матеріали щодо проходження служби поліцейськими; 4) довести до поліцейських інформацію про час і місце проведення атестаційної комісії та забезпечити їх прибуття в разі необхідності.

Згідно з атестаційним листом, за висновком прямого керівника від 28.12.2015 року ОСОБА_2 займаній посаді відповідає. За результатами тестування загальних навичок отримав 42 балів із 60, по професійному тестуванню - 30 балів із 60.

Проте, згідно з висновком Центральної атестаційної комісії Національної поліції України, ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби через службову невідповідність.

Не погоджуючись з рішенням Центральної атестаційної комісії позивач оскаржив його до Центральної апеляційної атестаційної комісії.

За результатом розгляду скарги ОСОБА_2 Центральною апеляційною атестаційною комісією Національної поліції України прийнято рішення про відхилення скарги.

В подальшому, Наказом Національної поліції України 29 лютого 2016 року №147 о/с, на підставі висновків Центральної апеляційної атестаційної комісії позивача було звільнено з посади майора поліції, старшого оперуповноваженого за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність).

Вважаючи своє звільнення незаконним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у зволенні позовних вимог, дійшов висновку, що у діях відповідача відсутні порушення вимог чинного законодавства України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Порядок призначення на посади поліцейських працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, визначений у пункті 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII.

Так, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Отже, пунктом 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII не передбачено проведення атестування чи переатестування працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції.

Вимоги до кандидатів на службу в поліції визначені у статтях 49, 61 Закону №580-VIII. До таких вимог належать, зокрема: досягнення 18 років, наявність повної загальної середньої освіти, відповідність рівня фізичної підготовки вимогам, що затверджені Міністерством внутрішніх справ України.

Натомість, завданням атестування, згідно з частиною 1 статті 57 Закону №580-VIII, є оцінка ділових, професійних, особистих якостей поліцейського, його освітній та кваліфікаційний рівні, фізична підготовка на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною другою статті 57 Закону №580-VIII визначений вичерпний перелік підстав для проведення атестування поліцейських, до яких належать: призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Прийняття рішення про проведення атестування поліцейських з інших підстав, ніж зазначені у частині другій статті 57 Закону №580-VIII, суперечить частині другій статті 19 Конституції України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України з 01.09.2002 року по 06.11.2015 року, а з 07.11.2015 року по 29.02.2016 року в органах поліції, що підтверджується копією трудової книжки та копією витягу із послужного списку.

Колегія суддів зазначає, що позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №580-VІІІ, шляхом видання наказу про призначення на посаду в органах поліції за його згодою. Зазначений наказ не містить жодних застережень про тимчасовість призначення позивача на посаду.

На вказаній вище посаді позивач пропрацював менше одного року, питання про призначення його на вищу посаду, переведення на нижчу посаду або притягнення до відповідальності в межах дисциплінарної процедури відповідачем не вирішувалось.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначення атестації позивача одразу ж після прийняття його на роботу (службу в поліції) безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення позивача на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження є незаконним.

Доводи відповідача зводяться до того, що атестування позивача проведено в порядку атестації усіх поліцейських НП з метою оцінки їх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, що відповідає частині 1 статті 57 Закону України "Про Національну поліцію".

Проте, наведені підстави для призначення атестування колегія суддів відхиляє, оскільки мета атестування, закріплена у частині першій вищезазначеної статті, не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними у частині другій статті 57 Закону України "Про Національну поліцію".

Стосовно висновків атестаційної комісії та посилань відповідача на невідповідність позивача займаній посаді, колегія суддів зазначає наступне.

Для висновку про службову невідповідність поліцейського повинні бути об'єктивно встановлені факти, що свідчать про неналежне виконання ним своїх службових обов'язків, систематичне порушення дисципліни, вчинення ганебних вчинків, злочинів, корупційних правопорушень, порушення присяги, критично низький рівень теоретичних знань чи професійних навичок, тощо.

Натомість, атестаційний лист позивача не містить негативної інформації стосовно нього; безпосередній керівник характеризує його виключно позитивно, в тому числі за його ділові та особисті риси.

З матеріалів справи вбачається, що безпосереднім керівником за результатами оцінки ставлення до службових обов'язків, їх виконання тощо у відповідному розділі атестаційного листа складено висновок про те, що позивач займаній посаді відповідає, результати тестування з загальних навичок у позивача склали - 42 з максимальних 60 балів, з професійних - 30 балів максимальних 60 балів.

Разом з цим, в порушення п. 16 Розділу ІV Інструкції від 17.11.2015 року №1465 атестаційна комісія без наведення будь-яких обґрунтувань та мотивів, а також їх підтвердження належними доказами, дійшла протилежного висновку, а саме щодо невідповідності позивача займаній посаді.

При цьому, згідно атестаційного листа та протоколу в них взагалі відсутні відомості про врахування комісією під час атестації критеріїв позивача щодо повноти виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); показників службової діяльності; рівня теоретичних знань та професійних якостей; оцінки з професійної і фізичної підготовки; результатів тестування тощо.

Зазначені обставини свідчать про недодержання при атестуванні позивача вимог, наведених у п. 16 Інструкції.

Негативна оцінка ділових, професійних, особистих рис поліцейського, його освітнього та кваліфікаційного рівнів, що надана атестаційною комісією, не узгоджується з доказами про позитивну оцінку щодо цього ж поліцейського, оскільки висновки атестаційної комісії спростовуються самим фактом прийняття позивача на службу до поліції в порядку переатестування з присвоєнням спеціального звання, матеріалами особової справи та відомостями, що викладені в атестаційному листі позивача.

Колегія суддів зауважує, що оскільки негативне рішення атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення, незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог законодавства передумовою винесення наказу про призначення особи на посаду поліцейського є вирішення питання щодо його відповідності вимогам, які передбачені Законом України №580-VІІІ.

Отже, колегія суддів вважає, що саме під час вирішення питання про прийняття позивача на службу до поліції відповідач мав право провести конкурс, під час якого оцінити ділові, професійні, особисті якості, освітній та кваліфікаційній рівень, фізичну підготовку та прийняти рішення про прийняття його на роботу або відмову у прийняття на роботу. Однак, після зарахування на посаду, відповідач має право звільняти працівника лише у разі неналежного виконання ним своїх обов'язків (стаття 58 Закону № 580-VІІІ).

Отже, з'ясування відповідності особи вимогам до поліцейського, визначеним у статтях 49, 61 Закону №580-VIII повинно встановлюватися до прийняття такої особи на службу, а не після.

Зазначене вище обмеження введене законодавцем насамперед з метою захисту особи від незаконного звільнення, гарантованого статтею 43 Конституції України. Оскільки у разі відмови у прийнятті на роботу особа не позбавлена можливості вжити заходів щодо усунення недоліків та/або перешкод з метою повторного працевлаштування на бажаній посаді. В той же час обставина звільнення особи з посади через службову невідповідність істотно порушує її права, оскільки така підстава звільнення дискредитує працівника та перешкоджає подальшому працевлаштуванню.

Доводи відповідача щодо неприпустимості втручання суду у дискреційні повноваження атестаційної комісії як колегіального органу колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки пункт 3 частини 3 статті 2 КАС України (в редакції, що була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачав, що в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, то суди в наведеній категорії справ мають право і зобов'язані перевіряти обґрунтованість оскаржуваного рішення (висновку) атестаційної комісії.

Наведене узгоджується з передбаченим пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із "повною юрисдикцією", тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів, встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення, належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті. За загальним правилом, суди повинні утримуватися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак повинні дослідити такі акти, якщо їх об'єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 10.05.2018 року у справі №826/2009/16 та від 27.06.2018 року у справі № 826/4287/16.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин колегія суддів прийшла до висновку, що позов ОСОБА_2 до Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії Національної поліції України, Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення є таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до позиції, зазначеної у постанові Верховного Суду України від 14 січня 2014 року справа №21-395а13, суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським НП України визначено Законом, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. №114, в редакції від 28.10.2015 pоку, Порядком умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання затвердженим Наказом МВС України від 06.04.2016 року, №260.

Відповідно до п. 4 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Щодо розміру грошового зобов'язання, що підлягає стягненню на користь позивача, суд керується приписами постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати", відповідно до якої середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Так, згідно довідки Національної поліції України від 28.04.2017 року №265 середньомісячне грошове забезпечення позивача складає 10732,80 грн. та середньоденне грошове забезпечення - 357,76 грн.

Кількість робочих днів у період вимушеного прогулу позивача складає 692. Відповідно середній заробіток ОСОБА_2 за час вимушеного прогулу з 29 лютого 2016 року по 05 грудня 2018 року складає 247569,92 грн.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2016 року та ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2016 року скасувати.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2018 року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії Національної поліції України, Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 11.01.2016 року щодо невідповідності ОСОБА_2 займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центральної апеляційної атестаційної комісії Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України від 30.01.2016 року про відхилення скарги ОСОБА_2.

Визнати протиправним та скасувати наказ № 127 о/с від 29.02.2016 року "По особовому складу Департаменту кримінальної розвідки" в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції.

Поновити ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого Департаменту кримінальної розвідки Національної поліції України з 29 лютого 2016 року.

Стягнути з Національної поліції України на користь ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 247569,92 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого Департаменту кримінальної розвідки Національної поліції України з 29 лютого 2016 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Національної поліції України на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за один місяць в сумі 10732,80 грн. грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 10.12.2018.

Головуючий суддя: Є.В Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев