Справа № 120/4127/18-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 грудня 2018 р. Справа № 120/4127/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови про стягнення виконавчого збору

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, управління, позивач) із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі - відділ примусового виконання рішень, відповідач) про скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Бойко С.В. про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору в сумі 14 892 грн. у зв'язку із невиконанням рішення щодо ОСОБА_2 ВП №57572826.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 14 892 грн. винесена протиправно, оскільки сам факт примусового виконання рішення не мав місце, так як сума з боржника на користь кредитора стягнута не була. Окремо вказав, що боржником частково добровільно виконано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2018 у справі № 802/472/18- а.

03.12.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд на 12.12.2018 о 12:00 год.

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов (вх. №57153 від 11.12.2018), в якому просить відмовити в задоволенні позову. Зокрема зазначає, що спірна постанова винесена правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства України. Окремо вказано, що згідно практики ВСУ , відсутність бюджетних коштів не може бути поважною причиною невиконання судового рішення. За таких обставин та враховуючи, що судове рішення не виконується, наявні підстави для застосування штрафу. Крім того, вказав, що постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 26.10.2018 №56503692 отримано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області 29.10.2018, дана постанова позивачем не оскаржувалась. Наголосив, з посиланням на норми Закону України "Про виконавче провадження", що державним виконавцем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №57572826 дотримано всі вимоги Закону.

В судове засіданні представники сторін не з'явились, надавши заяви (вх №57295, №57297) про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

В силу частини 4 статті 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідно частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суд від 13.04.2018 року у справі № 802/472/18-а, позов задоволено , а саме, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.01.2016 року на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області № 14067 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести з 01.01.2016 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 згідно довідки Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області № 14067 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На виконання даного рішення видано виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 31.05.2018 року відкрито виконавче провадження ВП №56503692 щодо виконання виконавчого листа № 802/472/18-а від 24.05.2018, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії до довідки № 14067.

Пунктом 3 даної постанови постановлено стягнути з боржника виконавчий збір в розмірі 14 892 грн..

Листом від 14.06.2018 року ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомило відповідача про те, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2018 у справі №802/472/18-а в частині проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 з січня 2016 року виконано ще 16.05.2018. Окрім того, забезпечено виплату перерахованих сум пенсії за період з 01.01.2018 року по 30.04.2018 року в сумі 4 039,16 грн. Виплату перерахованих сум пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року буде забезпечено в порядку встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" після виділення коштів на їх фінансування з Державного бюджету України. Адже будь-які бюджетні зобов'язання та платежі здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються Законом України "Про Державний бюджет України".

25.10.2018 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Вінницькій області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав визначених п.11 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

26.10.2018 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. винесено постанову про стягнення виконавчого збору №53503692, якою постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 14832, 00 грн.

02.11.2018 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Вінницькій області Бойком С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57572826 щодо стягнення виконавчого збору в розмірі 14 892 грн. у зв'язку із невиконанням рішення стосовно ОСОБА_2

Не погоджуючись із даним рішенням відділу примусового виконання рішень, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.02.2016 року №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIIІ): виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII).

Відповідно до ст. 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ч.1 ст. 26 Закону №1404-VIIІ).

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно частини 6 статті 26 Закону № 1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до ст. 63 Закону № 1404-VIII: за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем оскаржується постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 02.11.2018 року про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору №57572826 в сумі 14 892 грн.

Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 26.10.2018 №56503692 (вих. №13457/02.1-25/9 від 26.10.2018) отримано Головним управлінням Пенсійного Фонду України у Вінницькій області 29.10.2018, що підтверджується відбитком штемпеля в Розносній книзі відділу примусового виконання рішень. Дана постанова позивачем не оскаржувалась.

Так, постанова про стягнення виконавчого збору, являється виконавчим документом, який підлягає виконанню, судом не скасована, а як наслідок набула законної сили 26.10.2018 та на даний момент є чинною.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1.1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;9) рішень (постанов) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Державний виконавець виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, якщо виконавчий документ відповідає вимогам передбаченим ст. 4 Закону, де вказується, що: у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувана та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувана та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

З огляду на викладене та аналізу вищевказаних норм вбачається, що державним виконавцем, при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження, дотримано всі вимоги Закону України "Про виконавче провадження".

Суд звертає увагу на те, що державним виконавцем до боржника застосовано штрафні санкції та надіслано повідомлення до правоохоронних органів, що являється заходами примусового виконання рішення.

Таким чином, державним виконавцем вживались в межах виконавчого провадження усі необхідні заходи примусового виконання рішення.

З вищезазначеного вбачається, що постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про відкриття виконавчого провадження від 02.11.2018 року за №57572826 щодо стягнення виконавчого збору в сумі 14 892 грн. була винесена відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.

Аналогічна позиція висловлена Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові від 27.11.2018 у справі №0240/3415/18-а.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень, надані на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України підстави для відшкодування судових витрат у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 12.12.2018

Суддя Томчук Андрій Валерійович