Справа № 521/9686/18
Суддя: Мирончук Н. В.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/9686/18
Провадження № 2-а/521/227/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Мирончук Н.В.,

при секретарі судового засідання: Власової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта патрульної поліції 2-го батальону, 2-ї роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Лазебного Ігора Ігоровича про скасування постанови про адміністративне стягнення,-

ВСТАНОВИВ:
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта патрульної поліції 2-го батальону, 2-ї роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Лазебного Ігора Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне стягнення, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії EAA № 406138 від 18 травня 2018 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення, у виді штрафу, в розмірі 425 грн.

В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на таке.

18.05.2018 року він, керуючи автомобілем Toyota Corolla, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по Миколаївській дорозі до міста Миколаєва, не порушуючи правил дорожнього руху.

Рухаючись по дорозі, попереду, з правого боку дороги, по ходу руху його автомобілю, він побачив вантажний транспортний засіб КАМАЗ, із негабаритним незакріпленим вантажем та автомобіль ВАЗ 2108, які стояли на узбіччі дороги.

Коли він під`їзжав до того місця, де стояли вказані транспортні засоби, то вантажний транспортний засіб КАМАЗ, із негабаритним незакріпленим вантажем та автомобіль ВАЗ 2108, без ввімкнення поворотних сигналів стали виїзжати на дорогу.

Для того, щоб уникнути аварії, він вимушений був перетнути двома колесами (одним переднім та одним заднім) суцільну смугу, так як КАМАЗ на той момент знаходився двома колесами на узбіччі та двома на дорозі.

Тобто, він вимушений був перетнути двома колесами (одним переднім та одним заднім) суцільну смугу, щоб запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян, оскільки відступ від вимог законодавства був необхідний для уникнення ДТП, внаслідок якої могло виникнути каліцтво громадян.

Позивач вважає, що, порушення, яке може спричинити за собою створення аварійної обстановки також є порушенням правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, порушенням правил зупинки, стоянки, тощо.

Посилаючись на ч.4 ст.122 КпАП України, позивач вказав, що аварійною обстановкою є ситуація, при якій інші учасники дорожнього руху були змушені різко змінити швидкість, напрямок руху, або вжити інших заходів для забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, що підтверджені фактичними даними, а саме: поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, показань технічних приладів та засобів фото і відеоспостереження та іншими документами.

Доказом вказаної ситуації свідчить запис та фото з відеореєстратора автомобіля, яким він керував.

Після цього об`їзду, коли він проїхав значну відстань від вказаного місця, то його на дорозі зупинив інспектор Лазебний 1.1., що підтверджується відеозаписом.

Під час з`ясування підстав для зупинки, позивач дізнався, що звинувачується у перетині суцільної лінії горизонтальної розмітки з порушенням Правил дорожнього руху.

Заперечуючи проти висунутих звинувачень, заявник пояснив, що не допускав порушень Правил дорожнього руху, оскільки, на його думку, він перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки під час обгону вантажного автомобіля - КАМАЗ, із негабаритним незакріпленим вантажем.

Позивач вважає, що на відстані з місця об`їзду до місця зупинки його інспектором, останній не міг дати об`єктивну оцінку ситуації.

Після зупинки, інспектор повідомив його про вчинене ним адміністративне правопорушення, ніяким чином не з`ясувавши всі обставини, поводився зухвало.

За вимогою інспектора, на підтвердження зазначених обставин, на місці зупинки було оглянуто запис, який він надав відповідачу, до огляду, із відеореєстратора, з якого на думку позивача, вочевидь вбачалось, що його дії у даній дорожній обстановці не містили ознак порушень Правил дорожнього руху та інспектор лише зробив вигляд, що дослідив доказ, однак не побачив правопорушення з боку водія КАМАЗа та ніяким чином не прийняв до уваги те, що відступ від вимоги законодавства був необхідний для уникнення ДТП.

На думку Позивача, саме водій транспортного засобу КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , створив аварійну ситуацію на дорозі, виїхав із негабаритним незакріпленим вантажем з узбіччя, не ввімкнув поворотний сигнал, але інспектор, якому були доведені вказані обставини, розглянув справу про адміністративне правопорушення, без належної оцінки доказів.

Як вважає позивач, незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Лазебний І.І. не дав йому - ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі.

Також, на думку позивача, інспектор Лазебний І.І. проігнорував вимоги ч.2 ст. 33 КпАП України.

Крім того, на думку позивача, у зв`язку із істотним порушенням його прав, він не отримав копії постанови на місці, оскільки поліцейський складав постанову у службовому автомобілі без його присутності та отримав її поштою 29.05.2018 року, що підтверджується відповідним поштовим записом.

Тобто, останній висловив незгоду з процедурою розгляду справи на місці зупинки, оскільки вважає, що обмежено його права на захист, щодо допиту свідка та дослідження інших відомостей, які мають суттєве значення для всебічного і об`єктивного встановлення всіх обставин справи та винесення законного рішення.

Оскільки, незважаючи на вказане, стосовно нього було складено постанову

про адміністративне правопорушення, позивач вважає, що оскаржувана постанова прийнята не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому просить визнати протиправною та скасувати постанову, серії ЕАА №406138 від 18.05.2018 року про притягнення його - ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КпАП України.

Позивач в судове засідання надав заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та справу розглянути без його участі.

Відповідач у судове засідання не прибув, хоча судом відкладався розгляд справи та чотири рази справа призначалась до розгляду, але відповідач своїм правом не скористався та не прибув у судове засідання, поштою до суду надіслав відзив, до якого долучив дві ксерокопії пояснень водіїв, а також диск «з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора». (а.с. 22 - 27, 36).

В відзиві відповідач вказав, що, під час патрулювання, 18.05.2018 року на автодорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», інспектором роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції Миколаївської області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Лазебним 1.1., було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій автомобіля TOYOTA Corollа, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», на 122км, здійснив обгін іншого транспортного засобу, на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, перетнувши при цьому вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 Додатку 2 ПДР України.

Було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб, на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Інспектор підійшов до водія, який назвався ОСОБА_1 , належним чином йому представився, пояснив суть правопорушення, причину та підстави перевірки документів і попросив пред`явити документи.

Водій виконав вимогу патрульного, але факт правопорушення заперечував, вважав, що діяв в межах Правил дорожнього руху, висловив впевненість, що оскаржить постанову про притягнення до адміністративне відповідальності, оскільки його дівчина працює помічником судді.

Також, поліцейський зупинив два транспортні засоби: КАМАЗ та ВАЗ, які обігнав водій ОСОБА_2 . Водії цих обох т/з підтвердили факт здійснення обгону, надавши письмові пояснення, які було долучено до матеріалів справи.

Після цього, водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і він - інспектор Лазебний І.І., виніс постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на позивача, відповідно до санкції статті.

На думку відповідача, позивач в адміністративному позові визнає, що перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, але, в зв`язку з помилковим тлумаченням Правил дорожнього руху, не вважає це порушенням.

Відповідачем вказано, що за загальним правилом, лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Посилаючись на п. 14.6 г) ПДР України, відповідачем вказано, що обгін заборонено, у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Також, відповідач зазначив, що, під час здійснення випередження вантажного транспортного засобу, водій перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки та виїхав на смугу зустрічного руху, а тому його маневр слід ідентифікувати саме як обгін, а не випередження.

Відповідач вказав, що, позивача було ознайомлено зі змістом винесеної Постанови та запропоновано під підпис отримати копію документу, але водій відмовився. В зв`язку з чим копію оскаржуваного рішення було направлено рекомендованим поштовим відправленням. (а,с.31-32).

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

18.05.2018 року приблизно о 12 годині 58 хв, на автодорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» інспектором роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції Миколаївської області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Лазебним 1.1., було зупинено автомобіль TOYOTA Corollа, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Вказане не заперечувалось учасниками справи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 18.05.2018 року приблизно після 12 годині 58 хв. лейтенантом поліції батальйону №2 роти №2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області - Інспектором Лазебним І.І. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, серії EAA № 406138, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу, в розмірі 425 грн. (а.с.7), оскільки, згідно до постанови, останній, здійснив обгін іншого транспортного засобу у кінці підйому, на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, чим порушив п.п.14.6.г. ПДР України.

Законом України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

У відповідності до ч.1 ст. 52-3 вказаного Закону, до повноважень Національної поліції належить забезпечення безпеки дорожнього руху.

Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначено главою 22 КУпАП.

Статтею 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Також, відповідно до п. 9 розділу ІІІ Інструкції, з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Крім того, Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Також, п. 9 Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачено, що до постанови додаються докази.

Проте, згідно до Постанови, серії серії EAA № 406138 від 18 травня 2018 року, у п. 9 : «До постанови додається …», інспектором роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції Миколаївської області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Лазебним 1.1., не зазначено жодного доказу.

Окрім того, у спірній постанові не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис порушення.

Проте, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім, доводів.

Також, незважаючи на те, що у п.9 Постанови: «До постанови додається …», інспектором роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції Миколаївської області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Лазебним 1.1., не було зазначено жодного доказу та не вказано технічний засіб, яким здійснено фото, або відеозапис порушення, представник його надав до суду матеріали відеозапису з місця події, згідно яких, як він вважає, можна об`єктивно підтвердити факт порушення правил дорожнього руху позивачем по справі.

Проте, яким чином було долучено цей відеозапис до матеріалів справи, в постанові не вказано, хто, коли, та яким чином здійснював цей відеозапис, у постанові також жодним чином не було зазначено.

Тобто, з зазначеного вбачається, що, на час винесення спірної постанови інспектором поліції, вказаний відеозапис не було долучено до справи і він не досліджувався під час розгляду адміністративної справи.

Вказане також підтверджується цим же відеозаписом.

Відповідно до розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України, розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінію перетинати забороняється. Якщо цією лінією позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Крім відповідача, Позивачем також надано до суду матеріали відеозапису та два фото з місця події, згідно яких, він вважає, можливо об`єктивно підтвердити факт порушення чи відсутності порушення, правил дорожнього руху позивачем по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З наданого відеозапису правопорушення, встановлено, що відповідачем по справі - співробітником патрульної поліції, при зупинці автомобіля позивача, всупереч вимогам діючого КУпАП, було порушено порядок розгляду адміністративної справи, а саме: не відібрано пояснення у правопорушника, не взято до уваги його клопотання, не допитано свідка, яка була в якості пасажира в автомобілі позивача, (що відповідачем не заперечується, оскільки відповідачем про неї зазначено в його відзиві), та присутність її на місці зупинки транспортного засобу 18.05.2018р. зафіксована даним відповідачем, відеозаписом, згідно якого вбачається що вона намагалась надати пояснення під час зупинки транспортного засобу, але поліцейським не було відібрано у неї пояснення; не встановлено, з якою швидкістю рухалися транспортні засоби, якими керували позивач та водії КАМАЗу і ВАЗ 2108, також, як вбачається, не враховано пояснення правопорушника при винесенні постанови, не зазначено доказів у постанові про вчинення правопорушником адміністративного правопорушення, не враховано пом`якшуючих та обтяжуючих обставин.

Патрульним поліцейським також не було розглянуто клопотання позивача щодо перенесення розгляду справи.

Під час слухання справи, у судовому засіданні були вивчені надані відповідачем ксерокопії показів свідків.

Так, свідок ОСОБА_3 , пояснив, що він, 18.05.2018 року, керуючи автомобілем КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , рухався по дорозі 14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», де, на підйомі здійснив обгін його автомобілю автомобіль сірого кольору TOYOTA, державний номерний знак НОМЕР_1 , перетнувши суцільну лінію, виїхавши на смугу зустрічного руху. (а.с.27).

Згідно ксерокопії показів свідка ОСОБА_4 , він, 18.05.2018 року, керуючи автомобілем ВАЗ 2108 ВЕ7469 АТ, рухався по дорозі 14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», де, в кінці підйому здійснив обгін його автомобілю автомобіль сірого кольору TOYOTA, державний номерний знак НОМЕР_1 , перетнувши суцільну лінію. (а.с.26).

Суд критично відноситься до зазначених показів вказаних свідків, оскільки, з наданого відео вбачається, що транспортний засіб КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , виїзжав на дорогу з узбіччя, кузов цього автомобілю був надмірно загружений вантажем з різних матеріалів, цей груз звисав з кузова автомобілю в різні сторони.

Також, з відеозапису вбачається, що вказаний вантаж в кузові КАМАЗу був не закріпленим належним чином, чим дійсно вказаний КАМАЗ створив аварійну ситуацію.

Між тим, згідно п.п. 1.5. Правил дорожнього руху, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Також, відповідно до п.п. 22.2. ПДР, водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу,

Згідно до п.п. 22.3. ПДР, перевезення вантажу дозволяється за умови, що він: а) не наражає на небезпеку учасників дорожнього руху;

Окрім того, у відповідності до п.п. 22.6. ПДР, транспортні засоби, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, повинні рухатися з увімкненим ближнім світлом фар, задніми габаритними ліхтарями та встановленими розпізнавальними знаками, передбаченими пунктом 30.3 цих Правил,

Незважаючи на вказані норми Закону, поліцейський, на місці зупинки транспортних засобів: Toyota Corolla, д.н. НОМЕР_1 ; КАМАЗ, д.н. НОМЕР_2 ; ВАЗ 2108 д.н. НОМЕР_3 не встановив, чи здійснювали зупинку на узбіччі дороги водії КАМАЗу та ВАЗ 2108; чи був належним чином закріпленим вантаж в кузові КАМАЗу, тобто, чи дійсно водій вказаного КАМАЗу створив аварійну ситуацію для автомобілю Toyota Corolla.

Також, за автомобілем КАМАЗ, згідно наданого відеозапису та Фото-1 і Фото-2, в якості супроводу, рухався автомобіль ВАЗ 2108 ВЕ7469 АТ.

З фото-1 та фото-2, видно, що переднє та заднє праве колесо, як КАМАЗу, так і автомобілю ВАЗ 2108 ВЕ7469 АТ під час руху по дорозі знаходяться за суцільною смугою на узбіччі дороги.

Тобто, зазначене, підтверджує пояснення позивача, що вказані автомобілі виїхали з узбіччя, не надавши дорогу автомобілю TOYOTA, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вони мали намір виїхати.

Між тим, відповідно до п.п.10.1. Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Також, згідно п.п. 10.3. Правил дорожнього руху, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Крім того, згідно п.п. 27.1. ПДР, під час виїзду на автомагістраль або дорогу для автомобілів, водії повинні дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по них.

Цьому факту поліцейським, при складенні постанови відносно позивача не було надано належної оцінки та не було відібрано пояснення у зазначених свідків стосовно вказаного.

Між тим, ч. 4 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, тягнуть за собою накладення штрафу або позбавлення права керування транспортними засобами.

Питання щодо зазначеного, відповідачем на місці зупинки траспортних засобів, не було розглянуто і належна оцінка цьому, відповідачем не була надана.

Згідно до п.п. 14.6. г), обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Відповідно до Загальних положень Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, оглядовість об`єктивна можливість бачити дорожню обстановку з місця водія; обмежена оглядовість - це видимість дороги в напрямку руху, яка обмежена геометричними параметрами дороги, придорожніми інженерними спорудами, насадженнями та іншими об`єктами, а також транспортними засобами.

Однак, у матеріалах справи відсутній відеозапис камери, з автомобіля патрульної поліції, який підтверджує рух позивача по даній ділянці дороги, а тому неможливо встановити факт порушення останнім вимог п.14.6 «г» ПДР України.

Тобто, виходячи з матеріалів справи, вивчених у судовому засіданні, у спірній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім, доводів.

Крім того, згідно до п.п. 12.3. Правил дорожнього руху, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Як встановлено судом та вбачається із позовної заяви позивача, він перетнув лінію 1.1. для обїзду перешкоди, а саме: здійснив обгін транспортного засобу КАМАЗ, д.н. НОМЕР_2 , який виїзжав на дорогу з узбіччя, кузов автомобілю був надмірно загружений вантажем з різних матеріалів, цей груз звисав з кузова автомобілю в різні сторони, вантаж в кузові КАМАЗу був не закріпленим належним чином, чим дійсно вказаний КАМАЗ створив аварійну ситуацію.

Жодних доказів на спростування цього до суду не надано.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з виникненням небезпеки для руху та перешкоди, яку водій своєчасно виявив, він негайно вжив заходів та здійснив автомобілем TOYOTA, об`їзд транспортного засобу - фури, що рухалась із негабаритним незакріпленим вантажем, у супроводі автомобілю ВАЗ 2108 ВЕ7469 АТ, які виїхали з узбіччя дороги, не надавши переваги в русі автомобілю TOYOTA, д.н. НОМЕР_1 .

Згідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Також, Згідно ст. 6 КАС України, суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

При цьому, суд застосовує принцип верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії», Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати, як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року).

Також, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, ст. 8 КАС України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Згідно п. 53 Рішення ЄСПЛ по справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява №387/03); суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Суд, дослідивши матеріали, надані до суду учасниками справи та відеозапис з місця події, вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, також, в матеріалах відеозапису відсутні жодні факти, які б могли бути визнані судом як докази про вчинення адміністративного правопорушення.

Проте, суд зазначає, що не може одночасно визнати постанову протиправною та скасувати її.

У даному випадку суд вважає, що достатньо буде для поновлення порушених прав позивача скасувати спірну постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або, якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 77, 90, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, ч. 1 ст. 247, 251, 268, 276, 279, 280, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта патрульної поліції 2-го батальону, 2-ї роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Лазебного Ігора Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне стягнення, по справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії EAA № 406138 від 18 травня 2018 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення, у виді штрафу, в розмірі 425 грн., задовольнити частково.

Постанову про адміністративне стягнення, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії EAA № 406138 від 18 травня 2018 року, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення, у виді штрафу, в розмірі 425 грн., скасувати.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 286, 295, 297 КАС України.

Суддя Н.В. Мирончук