Справа № 480/3922/18
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2018 р. Справа № 480/3922/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Воловика С.В.,
за участю секретаря судового засідання - Терехової О.Ю.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідачів - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/3922/18
за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Луч"
до відповідача-1 Державного агентства водних ресурсів України
відповідача-2 Завідувача сектору у Сумській області Державного агентства водних ресурсів України ОСОБА_2
про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Приватне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма "Луч" (далі по тексту - позивач, ПрСП "Агрофірма "Луч") звернулось до суду з позовною заявою до Державного агентства водних ресурсів України (далі по тексту - відповідач-1), Завідувача сектору у Сумській області Державного агентства водних ресурсів України ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач-2), в якій просить суд:
- визнати протиправною відмову у видачі дозволу на спеціальне водокористування, що викладена у листах №220/СМ/308-18 від 31.07.2018 року та №302/СМ/30д-18 від 26.09.2018;
- зобов'язати Державне агентство водних ресурсів України надати Приватному сільськогосподарському підприємству "Агрофірма "Луч" дозвіл на спеціальне водокористування водного об'єкта - ставку, що розташований на околиці с. Скуносове Путивльського району Сумської області в басейні річки Сейм, з метою риборозведення.
Позовні вимоги Приватне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма "Луч" обґрунтовує наступним. 12.07.2018 позивач звернувся до Державного агентства водних ресурсів України - Сектору у Сумській області із заявою про надання дозволу на спеціальне водокористування для цілей риборозведення. До заяви були долучені всі необхідні документи, що передбачені статтею 49 Водного кодексу України. Однак рішенням Державного агентства водних ресурсів України за підписом Завідувача сектору ОСОБА_2 позивачу відмовлено в наданні такого дозволу, у зв'язку з невідповідністю документів.
05.09.2018, з огляду на отриману відповідь, позивач надав письмові пояснення та просив повторно розглянути питання про надання дозволу на спеціальне водокористування. 26.09.2018, листом №302/СМ/30д-18 повторно відмовлено в наданні такого дозволу у зв'язку з невідповідністю правовстановлюючих документів чинному законодавству.
Позивач вважає таку відмову протиправною та просить суд скасувати спірне рішення та надати йому дозвіл на спеціальне водокористування для цілей риборозведення.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін у судовому засіданні на 14.11.2018 о 11 год. 00 хв.
Державне агентство водних ресурсів України з позовними вимогами не погодилось, у відзиві на позовну заяву (а.с.55-60) зазначило, що під час укладення додаткової угоди між Путивльської районною державною адміністрацією та позивачем не були враховані вимоги статті 51 Водного кодексу України, зокрема в частині приведення договору оренду у відповідність до Типового договору оренди водних об'єктів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.2013 №420, передбачення позивачем місць для безоплатного забезпечення права громадян на загальне водокористування (купання, плавання на човнах, любительське і спортивне рибальство тощо), а також в частині нарахування плати за наданий в оренду водний об'єкт відповідно до Методики визначення розміру плати до місцевого бюджету за надані в оренду водні об'єкти затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 28.05.2013 №236. Усе це не відповідає вимогам закону та обмежує права громадян. Таким чином, на звернення позивача щодо отримання дозволу на спеціальне водокористування Держводагентство надало відповідь про неможливість його надання у зв'язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на водний об'єкт, що відповідають чинному законодавству.
Враховуючи наведені обставини, Державне агентство водних ресурсів України вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання 14.11.2018, оголошено перерву у судовому засіданні на 04.12.2018 о 12 год. 00 хв.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні у зв'язку з необґрунтованістю.
Заслухавши повноважних представників сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
12.07.2018 Приватне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма "Луч" звернулось до Державного агентства водних ресурсів України - Сектору у Сумській області з заявою про надання дозволу на спеціальне водокористування водного об'єкта - ставку, розташованого на околиці с. Скуносове Путивльського району в басейні річки Сейм (а.с.12).
05.09.2018, з огляду на отриману відповідь, позивач надав письмові пояснення та просив повторно розглянути питання про надання дозволу на спеціальне водокористування (а.с.37-38)
26.09.2018 листом №302/СМ/30д-18 позивачу було повідомлено про відмову у видачі дозволу на спеціальне водокористування. При цьому, окрім підстав викладених у листі від 31.07.2018 додатково вказано на те, що додаткова угода з Путивльською районною державною адміністрацією суперечить ст. 122 Земельного кодексу України (а.с.39)
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обставинам справи, суд не може погодитись з доводами позивача щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення, з огляду на таке.
На виконання статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З 01.07.2013 набрав чинності Закон України «Про аквакультуру», прикінцевими положеннями якого стаття 51 Водного кодексу України викладена у новій редакції.
Відповідно до зазначеного закону та змінами до статті 51 Водного кодексу України з 01.07.2013 змінено процедуру надання водних об'єктів в користування на умовах оренди.
Відповідно до прийнятих змін, чинне законодавство розрізняє різні процедури та принципи надання водних об'єктів:
Водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми надаються в користування на умовах оренди відповідно та у порядку, передбаченому статтею 51 Водного кодексу України, для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково- дослідних робіт.
Водні об'єкти надаються у користування на земельних торгах (статті 135 - 139 Земельного кодексу України) у комплексі із земельною ділянкою, органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України (при цьому віднесення водного об'єкта до загальнодержавного або місцевого не має значення), відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.
Типовий договір оренди водних об'єктів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.2013 № 420.
У договорі оренди водного об'єкта визначаються зобов'язання щодо здійснення заходів з охорони та поліпшення екологічного стану водного об'єкта, експлуатації водосховищ та ставків відповідно до встановлених для них центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства, режимів роботи, а також необхідність оформлення права користування гідротехнічними спорудами. Типовим договором оренди передбачено відповідальність орендаря за шкоду, що може бути нанесена третім особам, внаслідок неналежного виконання умов договору.
Крім того, відповідно до статті 51 Водного кодексу України водні об'єкти надаються в користування на умовах оренди без обмеження права загального водокористування, крім випадків, визначених законом (стаття 47 Водного кодексу України).
Орендарі водного об'єкта зобов'язані передбачити місця для безоплатного забезпечення права громадян на загальне водокористування (купання, плавання на човнах, любительське і спортивне рибальство тощо).
При визначенні таких місць перевага надається традиційно розташованим місцям масового відпочинку.
Заборона загального водокористування водними об'єктами, наданими в користування на умовах оренди, та їх нецільове використання є підставою для розірвання договору оренди.
Відповідно до статті 122 Земельного кодексу України повноваження щодо надання водних об'єктів у користування на умовах оренди у межах населених пунктів належать сільським, селищним та міським радам (землі комунальної власності), а за межами населених пунктів - Раді міністрів Автономної Республіки Крим та обласним державним адміністраціям (землі державної власності).
Разом з цим, відповідно до статті 59 Земельного кодексу України та статті 51 Водного кодексу України водні об'єкти (дно та водний простір) надаються лише для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та проведення науково-дослідних робіт, а відповідно до частини 3 статті 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування за межами населених пунктів для обмеженого переліку потреб (ведення водного господарства; будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо); індивідуального дачного будівництва).
У зв'язку із цим, районні державні адміністрації не мають повноважень щодо передачі в оренду водних об'єктів для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та проведення науково-дослідних робіт.
Відповідно до ст. 46 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.
Частиною 1, 2 ст. 48 Водного кодексу України визначено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.
Згідно статті 49 Водного кодексу України дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.
Процедуру видачі юридичним і фізичним особам (далі - водокористувачі) дозволів на спеціальне водокористування (забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання у водні об'єкти забруднюючих речовин, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів) врегульовано Порядком видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. № 321, а також ст.49 Водного кодексу України.
Відповідно до вищевказаного Порядку, видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на спеціальне водокористування здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Дозволи видаються на підставі заяви водокористувача, в якій зазначаються: найменування органу, що видає дозвіл; дані водокористувача (фізичної або юридичної особи); мета отримання дозволу або реквізити дозволу, який анулюється; місце здійснення спеціального водокористування (назва басейну річки, водного об'єкта і його місцезнаходження); згода на оброблення персональних даних; підпис та печатка (за наявності) замовника.
До заяви додаються такі документи: обґрунтування потреби у воді з помісячним нормативним розрахунком водокористування і водовідведення; опис та схема місць забору води та скидання зворотних вод; нормативи гранично допустимого скидання (ГДС) забруднюючих речовин у водні об'єкти із зворотними водами (з розрахунком на кожний випуск (скид) окремо); затверджені індивідуальні технологічні нормативи використання питної води (для підприємств та організацій житлово-комунального господарства, суб'єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водопостачання та/або водовідведення); копія правовстановлюючих документів на водні об'єкти (для орендарів водних об'єктів).
Статтею 49 Водного кодексу України передбачено, що зазначений перелік документів є вичерпним.
У відповідності до ч.3 статті 49 Водного кодексу України підставою для відмови у видачі дозволу на спеціальне водокористування є: подання неповного пакета документів, необхідних для одержання дозволу, згідно з визначеним цією статтею переліком; виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання або фізичною особою, недостовірних відомостей, невідповідності вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, довгостроковим прогнозам водогосподарських балансів; негативний висновок центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, чи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я, про можливість здійснення спеціального водокористування.
Як вбачається з матеріалів справи, Приватне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма "Луч" після закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки з розташованим на ній водним об'єктом площею водного дзеркала 3,1271 га від 01.11.2007 укладеного з Путивльською районною державною адміністрацією, звернулось до Сумської обласної державної адміністрації з метою подовження вказаного договору шляхом укладення додаткової угоди згідно зі статтею 33 Закону України «Про оренду землі».
Сумська обласна державна адміністрація на запит позивача надала відмову у подовженні вказаного договору оренди у зв'язку з тим, що земля під водним об'єктом є земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення і це суперечить частині п'ятій статті 122 Земельного кодексу України в частині повноважень Сумської обласної державної адміністрації щодо передачі в оренду вказаної категорії земель.
У зв'язку з цим відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України позивач звернувся до територіального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, однак також отримав відмову у подовженні договору оренди.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що відмова Державного агентства водних ресурсів України у видачі дозволу на спеціальне водокористування, що викладена у листах №220/СМ/308-18 від 31.07.2018 року та №302/СМ/30д-18 від 26.09.2018 відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, у звязку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позовної заяви Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Луч" до Державного агентства водних ресурсів України, Завідувача сектору у Сумській області Державного агентства водних ресурсів України ОСОБА_2 про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В повному обсязі рішення складено 10.12.2018.

Суддя С.В. Воловик