Справа № 360/3180/18
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

04 грудня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3180/18

Луганський окружний адміністративний суду у складі

головуючого судді - Петросян К.Є.,

при секретарі судового засідання Грищенко М.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

11.10.2018 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі ГУ ПФУ в Луганській області або відповідач) про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Відповідно до протоколу за пенсійною справою позивач перебуває на обліку у відповідача як одержувач пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пенсія ОСОБА_1 призначена з 26.05.2018 за вислугу років (40 років вислуги) в розмірі 70 відсотків грошового забезпечення в загальному розмірі 16763,97 грн. Проте, з протоколу вбачається, що пенсія позивачу виплачується не у повному обсязі, а станом на 01.10.2018 лише в розмірі 14350,00 грн.

Із зазначеним обмеженням позивач не погоджується із посиланням на рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 та просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої з 26.05.2018 пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та зобовязати відповідача здійснити з 26.05.2018 виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження загального розміру нарахованої пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично отриманої з 26.05.2018 суми пенсії.

У судове засідання позивач не прибув, заявою від 23.10.2018 розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.13).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, 30.10.2018 надав відзив на позовну заяву та просив розгляд справи здійснювати без його участі (а.с. 516-17).

У відзиві відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Пенсію позивачу призначено згідно положень Закону №2262 з 25.05.2018 по лінії Національної поліції України. Пенсія призначена з розрахунку 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, обмежених 10 прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність 13730,00 грн (відповідний прожитковий мінімум на час призначення пенсії складав 1373, 00 грн згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 №2246-VІІІ).

В подальшому, з 01.07.2018 пенсію позивача було перераховано, у звязку із зміною розміру прожиткового мінімуму, який склав 1435,00 грн, сума пенсії внаслідок цього перерахунку склала 14350,00 грн.

Питання максимального розміру пенсії регламентовано ст.13 та ч.7 ст.43 Закону №2262.

Раніше, 20.12.2016 Конституційним Судом України у справі №7-рп/2016 прийнято рішення, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст.43 Закону України №2262, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Однак, рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, як акт офіційного тлумачення права, на думку відповідача, не може застосовуватися до правової норми, описаної в такому рішенні як неконституційна, якщо ця норма в подальшому була змінена чи виключена повністю.

Положення першого речення ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом від 06.12.2016 №1774-VІІ на теперішній час не було визнано неконституційним. Тому вони є чинними і підлягають застосуванню.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.38-43).

Згідно довідки від 12.04.2018 № 55433 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичне місце проживання/перебування: вул.Першотравнева, 33/10, м.Сєвєродонецьк Луганської області (а.с.27).

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Протоколом за пенсійною справою НОМЕР_2 від 12.06.2018 ОСОБА_1 з 25.05.2018 призначено пенсію по лінії Національної поліції України (а.с.22).

Пенсія позивачу призначена з розрахунку 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, обмежених 10 прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність 13730,00 грн (відповідний прожитковий мінімум на час призначення пенсії складав 1373,00 грн згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 №2246-VІІ), що не заперечується сторонами (а.с.22).

У подальшому, позивачу з 01.07.2018 перераховано пенсію, у звязку із зміною розміру прожиткового мінімуму, який склав 1435,00 грн, сума пенсії внаслідок перерахунку склала 14350,00 грн. При цьому, при проведенні перерахунку пенсії відповідачем позивачу виплачено пенсію, яку обмежено максимальним розміром (а.с. 9, 23).

Позивач вважає такі дії відповідача протиправним, у звязку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно пункту 2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016 положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Свої висновки Конституційний Суд України обґрунтував тим, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п'ятою статті 17 Конституції України, які зобов'язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Отже, положення ч.7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного Рішення, тобто, з 20.12.2016.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774, який набрав чинності з 01.01.2017, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, в редакції Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII, на час здійснення позивачу перерахунку пенсії, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, Тпо 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії, призначених (перерерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати 10740 грн.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VІІ, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Як вбачається з матеріалів справи, протоколом за пенсійною справою НОМЕР_2 від 12.06.2018 ОСОБА_1 з 25.05.2018 призначено пенсію по лінії Національної поліції України у розмірі 16360,97 грн. З даного протоколу вбачається, що пенсія позивачу призначена з розрахунку 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, обмежених 10 прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність 13730,00 грн (а.с.22).

З 01.07.2018 пенсію позивачу перераховано пенсію, у звязку із зміною розміру прожиткового мінімуму, який склав 1435,00 грн, сума пенсії внаслідок перерахунку склала 14350,00 грн (а.с.23).

Обмеження розміру пенсії позивача було здійснено відповідачем у відповідності до частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774, який набрав чинності з 01.01.2017.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано неконституційними положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо обмеження пенсії максимальним розміром 10740 грн.

Норми закону, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, яке є обов'язковим до виконання на всій території України, є остаточним і не може бути оскаржене, а тому обмеження виплати позивачу пенсії максимальним розміром 10740 грн, на думку суду, є протиправним.

При цьому суд критично оцінює доводи представника відповідача з приводу того, що норми частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону України від 06.12.2016р. №1774, які набрали чинності з 01.01.2017р., неконституційними не визнавались та є чинними.

Так, в ході розгляду справи судами встановлено, що частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016.

За таких обставин, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774 від 06.12.2016 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Зазначений висновок узгоджується з правовим висновком Верховного суду, викладеним у постановах від 03.10.2018 у справі №127/4267/17 та від 16.10.2018 у справі №522/16882/17.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку щодо протиправності обмеження позивача в розмірі виплати його пенсії. Відповідно позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору судом не вирішується, оскільки, позивач від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо обмеження виплати нарахованої ОСОБА_1 пенсії з 25.05.2018 максимальним розміром 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити нарахування та виплату з 25.05.2018 ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимального розміру 10 прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність з урахуванням фактично отриманих з 25.05.2018 сум пенсії ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення суду складено та підписано 10 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_2