Справа № 821/1027/18
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 р. м. ОдесаСправа № 821/1027/18

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

при секретарі Кучмій І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Нижньосірогозького районного центру зайнятості на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року, у справі за позовом Нижньосірогозького районного центру зайнятості до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Нижньосірогозький районний центр зайнятості звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі щодо скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування ) єдиного внеску № Ю-10499-17 від 14 березня 2018 року.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позивних вимог, так як позивачем обчислено і сплачено єдиний внесок з дотриманням вимог діючого законодавства.

При цьому, загальна сума єдиного внеску, що сплачена позивачем у спірному періоді відповідає зібраним у матеріалах справи доказам.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на вказану апеляційну скаргу, відповідно до якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято правомірне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, так як у позивача наявна сума недоїмки зі сплати єдиного внеску, яка не погашена у встановленому порядку.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 березня 2018 року ГУ ДФС сформовано вимогу про сплату боргу №Ю-10499-17, відповідно до якої Нижньосірогозький РЦЗ повідомлено, що станом на 28 лютого 2018 року за ним обліковується борг зі сплати єдиного внеску, у сумі 1590,77 грн.

Вказану вимогу позивач отримав 30 березня 2018 року.

При цьому, позивач оскаржив податкову вимогу в адміністративному порядку, проте рішенням Державної фіскальної служби України від 07 травня 2018 року № 15649/6/99-99-11-02-02-15 відмовлено у задоволенні його скарги.

Не погоджуючись з отриманою вимогою позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як зібраними матеріалами у справі не спростовано факт наявності у позивача боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», недоїмка це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно ч. 6 ст. 25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Колегією суддів встановлено, що межах спірних правовідносин позивачем оскаржено вимогу № Ю-10499-17 від 14 березня 2018 року про сплату боргу (недоїмки) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування ) єдиного внеску.

При цьому, із наданих податковим органом розрахунків вбачається, що сума недоїмки зі сплати єдиного внеску, яка не сплачена позивачем у добровільному порядку, за період з вересня 2013 року по січень 2018 року, становить 1590,77 грн.

В даному випадку, вищевказана сума недоїмки відповідає сумі боргу, яка обліковується податковим органом за даними його ІКП з єдиного внеску.

В свою чергу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана вимога сама по собі не утворює податкового боргу у позивача, а лише констатує факт його наявності.

Між тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, спірна заборгованість утворилась за наслідком прийняття рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску № від 05 червня 2014 року та № від 16 листопада 2015 року.

При цьому, позивачем не оскаржено відповідних рішень та навіть сплачено визначені ними суми штрафних санкцій та пені.

В свою чергу, колегія суддів не приймає посилань позивача на той факт, що ним не отримувалось копій відповідних рішень, а тому він не міг їх оскаржити у встановленому законом порядку, так як вже зазначалось колегією суддів, у межах спірних правовідносин не перевіряється правомірність відповідних рішень.

Крім того, варто відзначити, що суми недоїмки, штрафних санкцій та пені погашаються за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску саме у порядку календарної черговості їх виникнення.

В даному випадку, колегія суддів не приймає посилань апелента на той факт, що ним сплачувались виключно суми єдиного внеску, а не суми нарахованих штрафних санкцій та пені, відповідно до наданих платіжних доручень, так як погашення сум штрафних санкцій та пені здійснюється у порядку їх календарної черговості з коштів, що надійшли від платника податків .

Внаслідок чого, колегія суддів вважає правомірною оскаржувану вимогу податкового органу.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Нижньосірогозького районного центру зайнятості - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Нижньосірогозький районний центр зайнятості.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Ю.М. Градовський

А.В. Крусян