Справа № 160/7325/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 160/7325/18

Суддя-доповідач Третього апеляційного адміністративного суду Семененко Я.В. перевіривши відповідність вимогам КАС України апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року по справі №160/7325/18 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року у задоволенні позову Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовлено.

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав апеляційну скаргу.

Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи, вважаю, що вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху огляду на наступне.

1. Пунктом 1 ч.5 ст.296 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Всупереч вимогам наведеної норми, заявником до апеляційної скарги документ про сплату судового збору не долучено. Разом з тим, позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору з посиланням на те, що затвердження кошторису видатків на фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, є складовою частиною бюджету Пенсійного фонду, та, відповідно, є складним і тривалим за часом процесом.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З указаного вбачається, що заявник не є суб'єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Як вбачається з заявленого позову, вимоги позивача стосуються оскарження постанови державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 14892,00 грн., що свідчить про подання позову майнового характеру.

Згідно пп.2 п.3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання субєктом владних повноважень, юридичною особою до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 рік становить 1762 грн.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні адміністративного позову майнового характеру у даній справі складає 1762,00 грн. (1,5% від 14892,00 грн. складає 223,38 грн., що є меншим ніж 1 розмір прожиткового мінімуму дляпрацездатних осіб, тому розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви складав 1762,00 грн., що становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Таким чином, у відповідності до п.п.2,п.3,ч.2,ст.4 Закону України "Про судовий збір" заявнику слід було сплатити за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 2643,00 грн. (1762,00*150%).

2. Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України.

Відповідно до частини шостої наведеної статті апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Таким чином, з огляду на предмет спору у цій справі, строк подання апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року становить десять днів з дня його проголошення.

Як свідчать матеріали справи, оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції 30 жовтня 2018 року. Розгляд справи проведений у порядку письмового провадження.

Згідно ч.4 ст.250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Таким чином, у спірному випадку під поняттям проголошення рішення суду слід розуміти доведення судом його змісту до відома учасників справи.

В матеріалах справи міститься розписка, відмітка на якій свідчить, що копію рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року отримано уповноваженим представником ГУ ПФУ у Дніпропетровській області 31 жовтня 2018 року (а.с.72).

Отже, з огляду на те, що копію оскаржуваного рішення суду представником позивача отримано 31.10.2018 року, з урахуванням положень ч.1 ст.120 КАС України, перебіг встановленого ч.6 ст.287 КАС України строку на апеляційне оскарження для позивача розпочався 01.11.2018 року та закінчився, з урахуванням вихідних днів, 12.11.2018 року.

Разом з тим, апеляційна скарга подана позивачем 26.11.2018 року, тобто з пропуском встановленого ч.6 ст.287 КАС України десятиденного строку на її подання.

В апеляційній скарзі позивачем заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року.

З урахуванням довідів, наведених скаржником в поданому клопотанні, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Так, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції позивач вказує на можливість поновлення пропущеного строку з урахуванням положень пункту 1 частини 2 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, якими передбачено, що учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Аргументи скаржника стосовно можливості застосування у спірному випадку положень пункту 1 частини 2 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції вважає помилковими, оскільки вказана норма права підлягає застосуванню лише у випадку, якщо скаржником пропущено строк звернення до суду з апеляційною скаргою, який визначений частиною 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

В даному ж випадку, з огляду на предмет спору у цій справі, строк подання апеляційної скарги визначений статтею 287 КАС України, норми якої є спеціальними по відношенню до норм статті 295 КАС України, та становить десять днів з дня проголошення оскаржуваного рішення.

Крім цього, в апеляційній скарзі позивач зазначає, що копію рішення суду від 30 жовтня 2018 року ним було отримано 01 листопада 2018 року, що підтверджується відміткою на штампі вхідної кореспонденції Головного управління на супровідному листі від 30.10.2018р., яким позивачу направлено копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Такі доводи скаржника щодо дати отримання ним копії оскаржуваного рішення суд вважає безпідставними, оскільки дата реєстрації вхідної кореспонденції сама по собі не може свідчити про дату фактичного отримання рішення суду, а лише вказує на час реєстрації кореспонденції в канцелярії суб'єкта владних повноважень.

При цьому, дата отримання судового рішення та дата реєстрації кореспонденції не є тотожнім, у зв'язку з чим час реєстрації кореспонденції не є визначальним при вирішенні питання щодо наявності правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

З огляду на наведене, враховуючи те, що в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження позивач не наводить причин, які об'єктивно перешкоджали йому звернутися до суду з апеляційною скаргою в межах десятиденного строку, встановленого ч.6 ст.287 КАС України, суд приходить до висновку, що подане клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно ч.3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

У зв`язку з викладеним, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без руху, встановивши заявнику строк для усунення недоліків, а саме:

- надати заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви;

- надати документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2643,00 грн., сплаченого за реквізитами:

Отримувач: УК у Шевчен.р.м.Дніпра/Шев.р/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37989274

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) : 899998

Рахунок отримувача: 1005

Код класифікації доходів бюджету: 22030101 .

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Керуючись ст.169, ч.ч. 2,3 ст.298 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року по справі №160/7325/18.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року по справі №160/7325/18 залишити без руху.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили 10.12.2018р. та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.В. Семененко