Справа № 540/2202/18
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 р.м. ХерсонСправа № 540/2202/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Садовій О.Р.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 до Управління Державної міграційної служби України у Херсонській області про визнання відмови у видачі паспорта громадянина України у вигляді книжечки протиправною та зобов'язання видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки,

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_3 (далі - позивачі) в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 звернулися з позовом до управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (далі - відповідач, УДМС України в Херсонській області), у якому просять визнати протиправною відмову відповідача у видачі ОСОБА_4 у зв'язку із досягненням нею 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України; зобов'язати УДМС України у Херсонській області оформити та видати ОСОБА_4, 2002 року народження, у зв'язку із досягненням нею 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України без передачі будь-яких даних про дитину та батьків до ЄДДР, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

Свої вимоги мотивують тим, що 17.07.2018 р. по досягненню дитиною 16-річного віку звернулись до Білозерського РВ УДМС у Херсонській області із заявою щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, однак листом від 23.07.2018 р. районний відділ ДМС відмовив у задоволенні заяви, посилаючись на Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус". Вважають, що вказане рішення є примушенням віруючої людини - ОСОБА_4 до прийняття цифрового ідентифікатора, що є прямим і грубим порушенням її конституційних прав на свободу світогляду і віросповідання.

Ухвалою від 29.10.2018 р. позовну заяву залишено без руху у зв'язку з недоліками позовної заяви та надано позивачам строк для їх усунення.

Позивачі у встановлений суддею строк усунули недоліки позовної заяви і ухвалою від 31.10.2018 р. у справі відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання на 16.11.2018 р. на 09:00 год.

Ухвалою від 08.11.2018 р. повернуто без розгляду клопотання ОСОБА_1 про залучення співвідповідача - Білозерський РВ УДМС України в Херсонській області.

15.11.2018 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що 17.07.2018 р. позивачі поштою направили на адресу УДМС заяву стосовно наміру оформити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України у вигляді книжечки та відмовляються від оформлення паспорта з безконтактним електронним носієм у вигляді пластикової картки типу ІD-1. 23.07.2018 р. заявників було повідомлено про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 р. "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" з 01 січня 2016 року запроваджено із застосуванням засобів Єдиного демографічного реєстру оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, а з 01 листопада 2016 року припиняється прийом документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія. 20.09.2018 р. позивачі направили на адресу Білозерського РВ УДМС поштою письмову заяву про те, що вони відмовляються від оформлення паспорту громадянина України у вигляді пластикової картки типу ІD-1 ОСОБА_1 та не надають згоди на обробку її персональних даних, а також відмовляються від внесення будь-яких даних до Реєстру. Вказану заяву від 20.09.2018 р. повторно направлено і на адресу УДМС України в Херсонській області. На дане звернення Білозерським РВ УДМС та УДМС України в Херсонській області надано відповідь відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян" та роз'яснено порядок оформлення паспорта громадянина України і вказано, що станом на дату звернення прийом заяв на оформлення паспорта у вигляді книжечки припинено. Звертає увагу на те, що УДМС України в Херсонській області не приймалося рішення про відмову в оформленні паспорта громадянина України вперше ОСОБА_1, так як це питання не належить до повноважень територіального органу. Пункт 19 Порядку передбачає, що до територіального органу ДМС документи подаються лише в разі оформлення замість втраченого або викраденого, обміну паспорта, який було оформлено із застосуванням засобів Реєстру. Законодавством встановлено необхідний перелік документів для видачі паспорта громадянина України як у вигляді ІD-картки, так і у вигляді книжечки, прийом документів на оформлення якої припинився з 01 листопада 2016 року. Враховуючи наведене, звернення позивачів поштою з письмовою заявою про видачу ОСОБА_1 паспорту громадянина України у вигляді книжечки здійснено не в установленому порядку. Крім того, особисто щодо оформлення паспорта громадянина України вперше ОСОБА_1 із заявою-анкетою та доданим до неї пакетом документів, передбачених Постановою № 302, не зверталася за місцем своєї реєстрації, а саме до Білозерського РВ УДМС України в Херсонській області, про що свідчить відповідь начальника Білозерського РВ УДМС України в Херсонській області від 06.11.2018 р. № 14/2877. Отже, заяви від 09.07.2018 р. та від 20.09.2018 р. направлені позивачами на поштову адресу до Білозерського РВ УДМС України в Херсонській області та безпосередньо до УДМС України в Херсонській області подані у довільній формі та не є підставою для видачі паспорта громадянина України будь-якого зразка, у тому числі і у вигляді книжечки.

Протокольною ухвалою від 16.11.2018 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 07.12.2018 р. до 10:00 год.

У судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.07.2018 р. ОСОБА_4 та її батьки - ОСОБА_1, ОСОБА_3 поштою направили до УДМС України в Херсонській області, Білозерського РВ УДМС України заяву про оформлення бланку паспорта громадянина України без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та видачу ОСОБА_1 виключно у вигляді паспортної книжечки на підставі Закону України "Про громадянство України", форма якої не заборонена діючим законодавством України, а не у формі пластикової картки типу ID-1, форма якої не є паспортом та не є його єдиним зразком; проставлення відмітки реєстрації місця проживання в паспорті; проведення реєстрації громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи; ведення обліку щодо ОСОБА_4 за раніше встановленими формами - за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання будь-якого цифрового ідентифікатора особи (у т.ч. за серією та номером паспорту), без внесення інформації про неї до ЄДДР, чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі персональних даних.

Листом УДМС України в Херсонській області від 23.07.2018 р. за № 6501.3-10463/65.3-18 ОСОБА_1 та її законним представникам: ОСОБА_1 (батько), ОСОБА_3 (мати) відмовлено у задоволенні заяви щодо оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 р. № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" з 01.01.2016 р. запроваджено оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого) паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм у формі картки. Відповідно до п.3 Постанови № 302 до завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріалами та технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено Постановою, паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки, при цьому прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено Постановою, з 1 листопада 2016 року припиняється. Враховуючи, що на сьогодні територіальні підрозділи ДМС України, в тому числі Білозерський РВ УДМС, забезпечені відповідним обладнанням для оформлення паспорта громадянина України у формі картки, прийом заяв для оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року не здійснюється. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2018 р. № 199 "Про внесення змін до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302", виключено абзац другий пункту 3 даної постанови, який передбачав можливість оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки. Таким чином, з 21.03.2018 р. у відповідності до діючого законодавства, паспорт громадянина України оформляється виключно у вигляді пластикової картки типу ІD.

19.10.2018 р. неповнолітня ОСОБА_1, її законні представники ОСОБА_1, ОСОБА_3 повторно звернулися до УДМС України в Херсонській області, Білозерського РВ УДМС України в Херсонській області із аналогічною заявою.

Листом від 09.10.2018 р. за № В-366/6/6501-18/6501.3/14925-18 УДМС України в Херсонській області, а 24.10.2018 р. за № 14/2735 Білозерський РВ УДМС України в Херсонській області дали аналогічні за змістом листу від 23.07.2018 р. за № 6501.3-10463/65.3-18 відповіді.

Вказані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_1 до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 19 квітня 1993 року у справі "Краска проти Швейцарії" встановлено: "Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов'язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами".

Згідно ст.ст.22, 32 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Конституційне та законодавче регулювання права на невтручання в особисте та сімейне життя також узгоджується із міжнародно-правовими актами: Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), була ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Стаття 8 Конвенції передбачає, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Приватне життя "охоплює право особи формувати та розвивати відносини з іншими людьми, включаючи відносини професійного чи ділового характеру" (див. п.25 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "C. проти Бельгії" від 07 серпня 1996 року (Reports 1996)). Стаття 8 Конвенції "захищає право на розвиток особистості та право формувати і розвивати відносини з іншими людьми та навколишнім світом" (див. п.61 рішення ЄСПЛ у справі "Pretty проти Сполученого Королівства" (справа № 2346/02, ECHR 2002 та п.65 рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Волков проти України" (заява № 21722/11).

Будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося "згідно із законом", не переслідувало легітимну ціль або цілі згідно з пунктом 2 та було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті (див. рішення ЄСПЛ у справі "Ельсхольц проти Німеччини» (Elsholz v. Germany) [ВП], заява № 25735/94, п.45, ECHR 2000-VIII).

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (надалі - Закон № 5492-VI) документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на: документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, у т.ч. паспорт громадянина України .

За змістом ч.1-5 ст.14 Закону № 5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України (ч.1 ст.21 Закону № 5492-VI).

Згідно ч.3 ст.13 Закону № 5492-VI, зокрема, паспорт громадянина України, містить безконтактний електронний носій.

Відповідно до п.п.3, 5, 6, 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. № 2503-XII (далі - Положення № 2503-XII), бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис "Україна", нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис "Паспорт". На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис "Паспорт громадянина України". На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім'я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п'ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних до паспорта, а сьома, восьма і дев'ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев'ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення. Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Разом з тим, п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (далі - Постанова № 302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, що додається.

За змістом п.2 Постанови № 302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено: з 01 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII; з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

До завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки; прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016 року припиняється (п.3 Постанови № 302, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 131 Постанови № 302 передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься така інформація: (…) біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи.

Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразку містить відцифровані персональні данні особи .

Позивачі у позові посилаються на порушення принципу поваги до приватного життя суб'єкта персональних даних, шляхом електронної обробки таких даних у процесі оформлення ID-паспорту, оскільки їх донька згоди на таку обробку не надає.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України "Про захист персональних даних" (далі - Закон № 2297-VI) мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (ст.2 Закону № 2297-VI).

Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб'єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч.ч.5, 6 ст.6 Закону № 2297-VI).

Таким чином, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб'єкта персональних даних.

Суд вказує, що законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи.

Суд зазначає, що реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватись, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому, згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.

У ст.8 Конвенції про захист осіб у зв'язку з автоматизованою обробкою персональних даних, ратифікованій Законом України від 06 липня 2010 року № 2438-VI, зазначено: "Будь-якій особі надається можливість: a) з'ясувати існування файлу персональних даних для автоматизованої обробки, його головні цілі, а також особу та постійне місце проживання чи головне місце роботи контролера файлу; б) отримувати через обґрунтовані періоди та без надмірної затримки або витрат підтвердження або спростування факту зберігання персональних даних, що її стосуються, у файлі даних для автоматизованої обробки, а також отримувати такі дані в доступній для розуміння формі; c) вимагати у відповідних випадках виправлення або знищення таких даних, якщо вони оброблялися всупереч положенням внутрішнього законодавства, що запроваджують основоположні принципи, визначені у ст.5 і 6 цієї Конвенції; …".

За сталою практикою ЄСПЛ, першою умовою виправданості втручання у права, гарантоване ст.8 Конвенції, є те, що воно має бути передбачене законом, причому тлумачення терміну "закон" є автономним, та до якості "закону" ставляться певні вимоги (див. рішення ЄСПЛ у справі "Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, заява № 18139/91, п.37) Під терміном "закон" … слід розуміти як норми, встановлені писаним правом, так і правила, що сформувалися у прецедентному праві. Закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам "доступності" та "передбачуваності".

Таким чином, суд приходить до висновку, що норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення № 2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім'я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог ст.22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було "встановлене законом") не було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім'я, що становить порушення ст.8 Конвенції.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 має право на отримання паспорту у формі книжечки.

Аналогічну правові позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 р. по справі № 806/3265/17.

Разом з тим, розглядаючи вказану справу, суд вказує, що обов'язковими ознаками даної справи, задля застосування правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 р. по справі № 806/3265/17 повинні бути наступні:

1) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ;

2) відповідач - територіальні органи ДМС України;

3) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв'язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов'язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Разом з тим, у п.3 позивач не відповідає вказаним ознакам з огляду на наступне.

Пунктом 13 Положення № 2503-ХІІ передбачено, що для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35 х 45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Судом встановлено, а позивачами не заперечується, що ОСОБА_1 із заявою встановленої форми до територіального органу ДМС не зверталася, заява була подана у довільній формі і направлена поштовою кореспонденцією.

Тобто, позивачами не дотримано вимоги п.13 Положення № 2503-ХІІ щодо надання необхідного пакету документів для отримання ОСОБА_1 паспорта громадянина України.

Тому застосування правової позиції, яку викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 р. по справі № 806/3265/17 та, як наслідок, задоволення позову, було б можливо у тому разі, коли б ОСОБА_1 звернулася до відповідного територіального підрозділу ДМС з проханням надання їй паспорту у формі книжечки у зв'язку з відмовою в обробці персональних даних та надала документи, передбачені п.13 Положення № 2503-ХІІ, а саме: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35 х 45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України, у свою чергу, за наслідками вирішення саме такої заяви, поданої саме в зазначеному порядку, їй було б відмовлено у вказаному.

У зв'язку з викладеним, позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 про зобов'язання УДМС України в Херсонській області оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки є передчасними.

Між тим суд зазначає, що викладені у листах УДМС України в Херсонській області від 23.07.2018 р. № 6591.3-10463/65.3-18, від 09.10.2018 р. № В-366/6/6501-18/6501.3/14925-18 за результатами розгляду заяв позивачів підстави для відмови в оформленні ОСОБА_1 суперечать вищезазначеним нормам законодавства та правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 19.09.2018 р. по справі № 806/3265/17, а тому є протиправними.

Таким чином, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту прав позивачів є визнання протиправною відмови УДМС України в Херсонській області у видачі паспорту громадянина України у формі книжечки ОСОБА_1 з підстав, викладених у листах від 23.07.2018 р. № 6591.3-10463/65.3-18, від 09.10.2018 р. № В-366/6/6501-18/6501.3/14925-18, та зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та її законних представників про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки з урахуванням висновків, викладених судом у справі.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 194, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (75023, АДРЕСА_1, паспорт серія НОМЕР_1), ОСОБА_3 (75023, АДРЕСА_1, паспорт серія НОМЕР_2) в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 (75023, АДРЕСА_1, свідоцтво про народження НОМЕР_3) до Управління Державної міграційної служби України у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.Перекопська, 168, ) про визнання відмови у видачі паспорта громадянина України у вигляді книжечки протиправною та зобов'язання видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.Перекопська, 168, ) у видачі ОСОБА_4 (75023, АДРЕСА_1, свідоцтво про народження НОМЕР_3) паспорта громадянина України у формі книжечки з підстав, викладених у листах від 23.07.2018 р. № 6501.3-10463/65.3-18, від 09.10.2018 р. № В-366/6/6501-18/6501.3/14925-18.

Зобов'язати Управління Державної міграційної служби України у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.Перекопська, 168, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_4 (75023, АДРЕСА_1, свідоцтво про народження НОМЕР_3) та її законних представників ОСОБА_1 (75023, АДРЕСА_1, паспорт серія НОМЕР_1), ОСОБА_3 (75023, АДРЕСА_1, паспорт серія НОМЕР_2) про видачу ОСОБА_4 (75023, АДРЕСА_1, свідоцтво про народження НОМЕР_3) паспорта громадянина України у вигляді книжечки з урахуванням висновків, наданих судом у рішенні.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 11 грудня 2018 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 3.1.1