Справа № 0840/3275/18
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

04 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 0840/3275/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотовой А.О.

розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року (суддя Лазаренко М.С.) в адміністративній справі №0840/3275/18 за позовом Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмеа спору, - Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

13 серпня 2018 року Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №1678/5 від 31.05.2018 року «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

22 серпня 2018 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення адміністративного позову, в якій заявник просить суд зупинити дію спірного наказу Міністерства юстиції України №1678/5 від 31.05.2018 року.

Заява мотивована тим, що професійна нотаріальна діяльність є єдиною роботою позивача та є єдиним джерелом доходу та існування. У зв'язку із блокуванням доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач позбавлена права здійснювати власну професійну діяльність, що фактично позбавляє позивача права на працю, а отже й джерела доходів та коштів до існування. Також, позивач вказувала на те, що спірний наказ містить ознаки протиправності, оскільки ґрунтується на довідці від 16 травня 2018 року, складеної за результатами камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в якій повторній перевірці підлягали періоди, які вже були предметом планової перевірки, та містить посилання на порушення, які особисто приватний нотаріус ОСОБА_1 не вчиняла.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено дію спірного наказу до набрання законної сили судовим рішенням в даній справі.

Не погодившись з ухвалою суду, Міністерством юстиції України подана апеляційна скарга. Апелянт, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржену ухвалу та ухвалити нову, якою у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що тимчасове блокування доступу до Державного реєстру прав на нерухому майно не унеможливлює діяльність та право позивача на працю, оскільки державна реєстрація прав на нерухоме майно не є єдиним видом послуг, що надаються нотаріусами відповідно до Закону України «Про нотаріат». Питання заборони вчиняти нотаріальні дії спірним наказом не вирішувалось.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача просив залишити оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін, повідомивши про постановлення Запорізьким окружним адміністративним судом 03 грудня 2018 року рішення по суті спору, визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №1678/5 від 31.05.2018 року «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку із прийняттям оскаржуваного наказу, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1 фактично позбавлена можливості здійснювати нотаріальну діяльність. Як зазначив суд в оскарженій ухвалі, не зупинення дії оскаржуваного наказу може призвести до негативних наслідків та подальшого порушення прав та законних інтересів приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1, а для відновлення таких прав та інтересів позивачу доведеться докласти значних зусиль.

Підстави забезпечення позову визначені статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Відповідно до статті 151 статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акту або нормативно-правового акту; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, колегія суддів зазначає, що суд не повинен вживати заходів забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню позовних вимог.

Спірним наказом №1678/5 Міністерство юстиції України заблокувало доступ позивача, як державного реєстратора, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Наслідком зупинення судом дії цього наказу є відновлення доступу позивача до вказаного Державного реєстру. Такий же наслідок матиме місце і після набрання законної сили судовим рішенням у випадку задоволення позовних вимог.

Таким чином, застосований судом першої інстанції захід забезпечення позову призвів до відновлення прав позивача, як державного реєстратора, на вчинення реєстраційних дій, за відсутності рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання протиправним та скасування спірного наказу.

Висновок суду першої інстанції про позбавлення позивача можливості здійснювати нотаріальну діяльність у зв'язку із дією спірного наказу є, на думку колегії суддів, безпідставним, оскільки окрім вчинення нотаріальних дій щодо нерухомого - посвідчення угод, які потребують державної реєстрації, приватні нотаріуси вчиняють інші нотаріальні дії (посвідчення угод щодо рухомого майна, посвідчення довіреностей, засвідчення вірності копії оригіналу документів, посвідчення заповітів та інш.). Ця обставина була підтверджена при розгляді апеляційної скарги представником скаржника, який надав звітність про роботу позивача за період з січня по серпень 2018 року.

Крім того, позивач не позбавлений можливості реалізувати право на відшкодування шкоди, завданої суб'єктом владних повноважень, у зв'язку із прийняттям протиправного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що зазначені позивачем у заяві доводи не свідчать про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України,

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року про вжиття заходів забезпечення позову адміністративного у справі №0840/3275/18 за адміністративним позовом Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу - скасувати.

У задоволенні заяви Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 04 грудня 2018 року та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 07 грудня 2018 року.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук