Справа № 816/1201/18
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 816/1201/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Сіренко О.І.

суддів: Спаскіна О.А. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання: Медяник А.О.

представника позивача: Сіромаха М.А.

представника відповідача: Новоселецька І. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області та Державної фіскальної служби України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.06.2018, суддя Г.В. Костенко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 27.06.18 по справі № 816/1201/18

за позовом Приватного підприємства " Зовнішньо-торговельна компанія " Техекспорт"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області , Державної фіскальної служби України

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" (далі - позивач, ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - відповідач-1, Кременчуцька ОДПІ), Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-2, ДФС України), в якій просить:

- зобов'язати Кременчуцьку ОДПІ визнати податкову накладну ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" №8 від 31.03.2017 такою, що подана вчасно, тобто 26.05.2017 в день фактичного відправлення її до органів державної податкової служби засобами електронного зв'язку шляхом реєстрації даної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов'язати ДФС України включити відомості з поданої ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" податкової накладної №8 від 31.03.2017 до облікових даних Інформаційної бази даних Державної фіскальної служби України.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідач-1 в односторонньому порядку розірвав договір про визнання електронних документів. Правових підстав для розірвання договору не було, податкова накладна №8 від 31.03.2017 заповнена з урахуванням встановлених законодавством вимог, у контролюючого органу були відсутні підстави для блокування прийому податкової накладної, надісланої засобами телекомунікаційного зв'язку. Позивач також зазначив, що з моменту початку дії договору № 100120161 від 10.01.2016 інформація, вказана у такому договорі, є актуальною та чинною.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року адміністративний позов Приватного підприємства "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" (вул. Троїцька, б. 70, оф. 43, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; ) до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Троїцька, 76, м. Кременчук, Полтавська область, 39617; ), Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м.Київ, 04053; ), про зобов'язання вчинити певні дії - задоволено.

Зобов'язано Кременчуцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області визнати податкову накладну Приватного підприємства "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" №8 від 31.03.2017 такою, що подана вчасно, тобто 26.05.2017 в день фактичного відправлення її до органів державної податкової служби засобами електронного зв'язку шляхом реєстрації даної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язано Державну фіскальну службу України включити відомості з поданої Приватним підприємством "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" податкової накладної №8 від 31.03.2017 до облікових даних Інформаційної бази даних Державної фіскальної служби України.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Троїцька, 76, м. Кременчук, Полтавська область, 39617; ) на користь Приватного підприємства "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" (вул. Троїцька, б. 70, оф. 43, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; ) витрати зі сплати судового збору в сумі 962,00 (дев'ятсот шістдесят дві гривні).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м.Київ, 04053; ) на користь Приватного підприємства "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" (вул. Троїцька, б. 70, оф. 43, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; ) витрати зі сплати судового збору в сумі 962,00 (дев'ятсот шістдесят дві гривні).

Не погодившись із судовим рішенням, Кременчуцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Полтавській області, Державною фіскальною службою України подано апеляційні скарги, в яких просили суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційних скарг, відповідачі посилаються на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказують, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про їх обґрунтованість. Зазначили, що за даними інформаційних баз даних ДФС України встановлено, що ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" в 2016 році та в березні 2017 року мало взаємовідносини з "ризиковими" постачальниками, а саме: ТОВ "Промостар ЛТД", ТОВ "Джардан", ТОВ "Нефтехімторг", які надають послуги з підміни позицій товарних груп (робіт, послуг), що реалізуються на адресу інших суб'єктів господарювання. Здійснені господарські операції ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" з зазначеними контрагентами мають сумнівний характер, за таких обставин Кременчуцькою ОДПІ прийнято рішення про тимчасову заборону приймання звітності в електронному вигляді і реєстрацію податкових накладних ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт». Отже відмова позивачу у реєстрації податкової накладної є законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційних скарг, пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, та перебуває на обліку платників податку у Кременчуцької ОДПІ (а.с.23-24).

Між ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" та Кременчуцькою ОДПІ 10.01.2016 року укладено договір про визнання електронних документів №100120161, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу (а.с. 7-9).

Позивачем на підставі зазначеного договору 13.04.2017р. направлено в електронному вигляді для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №8 від 31.03.2017 (а.с.20-21).

Після направлення податкової накладної позивач отримав повідомлення, що ним порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233, а саме: - ЄДРПОУ: "34792909". Можливо, припинено дію Договору про визнання електронних документів.

З метою з'ясування обставин неприйняття податкової накладної ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" звернувся листом від 14.04.2017р. до Кременчуцькою ОДПІ (а.с. 12-13).

У вказаному листі позивач вимагав, крім іншого: надати інформацію щодо дії договору про визнання електронних документів; повідомити про причини неможливості реєстрації податкової накладної від 13.04.2017 №8; забезпечити належне виконання умов договору про визнання електронних документів та можливості реєстрації податкових накладних позивачем.

За результатами розгляду звернення відповідачем надано лист від 15.05.2017 № 3586/10/16-03-01, відповідно до якого зазначено, що за даними інформаційних баз даних ДФС України встановлено, що ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" в 2016 році та в березні 2017 року мало взаємовідносини з "ризиковими" постачальниками, а саме: ТОВ "Промостар ЛТД", ТОВ "Джардан", ТОВ "Нефтехімторг", які надають послуги з підміни позицій товарних груп (робіт, послуг), що реалізуються на адресу інших суб'єктів господарювання. Здійснені господарські операції ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" з зазначеними контрагентами мають сумнівний характер. За таких обставин та відповідно до вимог відомчих розпорядчих документів щодо забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ Кременчуцькою ОДПІ прийнято рішення про тимчасову заборону приймання звітності в електронному вигляді і реєстрацію податкових накладних ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" (а.с. 25-26).

22.05.2017 ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" направлено відповідачу договір про визнання електронних документів № 220520172, який не прийнято, оскільки діє договір про визнання електронних документів від 10.01.2016 № 100120161 (а.с. 18-21).

Як підтверджено квитанцією №1, вказану податкову накладну доставлено до ДФС України 26.05.2016 в 12:58:57, однак, не прийнято для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних у зв'язку з виявленням помилки - "порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233, а саме: - ЄДРПОУ: "34792909". Можливо, припинено дію Договору про визнання електронних документів" (а.с.13).

Не погоджуючись з діями податкового органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав, визначених Податковим кодексом України, для відмови у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, вчиняючи дії про зупинення дії договору №100120161 про визнання електронних документів від 10.01.2016 року, укладеного між позивачем і Кременчуцькою ОДПІ, відповідач діяв поза межами наданої йому чинним законодавством і договором компетенції, що суперечить вимогам частини другої ст. 19 Конституції України, Закону України «Про електронний цифровий підпис» та змісту вказаного договору.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

За правилами п. 49.3 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової накладної засобами електронного зв'язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв'язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова накладна відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Згідно з пп. 19-1.1.44 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України передбачено, що контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19 3 цього Кодексу, зокрема: надають послуги електронного цифрового підпису.

При цьому, пп. 20.1.7 п. 20.1 ст. 20 ПК України надає контролюючому органу право отримувати від платників податків, платників єдиного внеску та надавати у межах, передбачених законом, документи в електронному вигляді.

Так, основні організаційно-правові засади електронного документообігу, використання електронних документів, правовий статус електронного цифрового підпису регулюються Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV

У відповідності до ч.1 ст. 14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV, електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV, суб'єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, та встановлюють для них систему (способи) захисту.

Статтею 16 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV встановлено, що суб'єкти електронного документообігу користуються правами та мають обов'язки, які встановлено для них законодавством.

Якщо в процесі організації електронного документообігу виникає необхідність у визначенні додаткових прав та обов'язків суб'єктів електронного документообігу, що не визначені законодавством, такі права та обов'язки можуть встановлюватися цими суб'єктами на договірних засадах.

Як свідчать матеріали справи, договір про визнання електронних документів уклададено відповідно до положень Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової інспекції України від 10.04.2008 № 233 «Про подання електронної податкової звітності» (що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за №320/15011) (далі по тексту - Інструкція №233).

Згідно п. 1, 4 розділу ІІІ Інструкції №233 податкові документи в електронному вигляді можуть бути надіслані до органів ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку за звітні періоди у терміни, визначені законодавством для відповідних податкових документів у паперовій формі. Органи ДПС приймають податкову звітність з 9 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. щоденно, крім вихідних, святкових і неробочих днів. У разі надходження податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС до 16 години платнику податків протягом двох годин з моменту прийняття (неприйняття) надсилається друга квитанція, в іншому випадку - протягом перших двох годин наступного робочого дня.

Для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати: спеціалізоване програмне забезпечення для формування податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті); доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймання електронних повідомлень по електронній пошті; засіб криптографічного захисту інформації (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС); чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обов'язковими для податкової звітності у паперовій формі (п. 2 розд. ІІ Інструкції).

Відповідно до п. 5 та 6 розділу ІІІ Інструкції передбачається в обов'язковому порядку укладання між платником податків та органом ДПС (нині орган державної фіскальної служби) договору про визнання електронних документів за типовою формою, затвердженою наказом ДПА України від 10.04.2008 №233 як додаток 1 до Інструкції.

Як свідчать матеріали справи, 10.01.2016 між ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" та Кременчуцькою ОДПІ укладено договір про визнання електронних документів №100120161, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригінал (а.с.14-16).

У подальшому, ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" направило засобами електронного зв'язку до контролюючого органу податкову накладну, яка в подальшому не була прийнята. У відповідь отримано повідомлення, що платником порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233, а саме: - ЄДРПОУ: " 4792909 ". Можливо, припинено дію Договору про визнання електронних документів (а.с.13).

З умов договору №100120161 про визнання електронних документів від 10.01.2016, вбачається, що сторонами цього договору були передбачені предмет договору, умови електронного документообігу, їх права та обов'язки, відповідальність сторін та порядок вирішення спірних питань, строк дії договору.

Зокрема, відповідно до п.п. 3 і 4 розділу 3 цього договору ДПІ зобов'язана: забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді від платника податків у термін, визначений законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку; забезпечити відправлення квитанцій на електронну адресу платника податків; забезпечувати зберігання і конфіденційність отриманих в електронному вигляді податкових документів. ДПІ надано право: запроваджувати нові програмно-технічні та технологічні засоби, розроблені для поліпшення електронного документообігу платника податків з органами ДФС; відправляти повідомлення платникам податків у разі оновлення програмного забезпечення або запровадження нових форматів електронних документів, програмно-технічних та технологічних засобів для поліпшення електронного документообігу.

Крім того п. 4 розділу 6 зазначеного договору передбачено право органу ДПС розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Прийняття надісланих платником податків податкових документів в електронному вигляді припиняється органом ДФС лише у випадку припинення дії договору, який в свою чергу діє з моменту його підписання сторонами та до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів (п. 1, 3 розділу 6 договору).

Таким чином, за змістом визначених сторонами умов договору №100120161 від 10.01.2016 року, право органу ДФС на призупинення дії договору не передбачено.

Також повноваження щодо призупинення дії договору не надані суб'єктам електронного документообігу й Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Разом з тим ст. 18 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», визначено, що особи, винні в порушенні законодавства про електронні документи та електронний документообіг несуть відповідальність згідно з законами України.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про електронний цифровий підпис» акредитований центр сертифікації ключів негайно скасовує сформований ним посилений сертифікат ключа у разі: закінчення строку чинності сертифіката ключа; подання заяви власника ключа або його уповноваженого представника; припинення діяльності юридичної особи - власника ключа; смерті фізичної особи - власника ключа або оголошення його померлим за рішенням суду; визнання власника ключа недієздатним за рішенням суду; надання власником ключа недостовірних даних; компрометації особистого ключа. Центральний засвідчувальний орган негайно скасовує посилений сертифікат ключа центру сертифікації ключів, засвідчувального центру у разі: припинення діяльності з надання послуг електронного цифрового підпису; компрометації особистого ключа. Центральний засвідчувальний орган, засвідчувальний центр, акредитований центр сертифікації ключів негайно блокують посилений сертифікат ключа: у разі подання заяви власника ключа або його уповноваженого представника; за рішенням суду, що набрало законної сили; у разі компрометації особистого ключа. Скасування і блокування посиленого сертифіката ключа набирає чинності з моменту внесення до реєстру чинних, скасованих і блокованих посилених сертифікатів із зазначенням дати та часу здійснення цієї операції. Центральний засвідчувальний орган, засвідчувальний центр, акредитований центр сертифікації ключів негайно повідомляють про скасування або блокування посиленого сертифіката ключа його власника.

Отже, норми чинного законодавства не визначають право контролюючого органу на призупинення дії договору про визнання електронних документів, окрім ст. 13 Закону України «Про електронний цифровий підпис», яка стосується блокування посиленого сертифікату ключа.

Посилання апелянта на те, що Кременчуцькою ОДПІ прийнято рішення про тимчасову заборону приймання звітності в електронному вигляді і реєстрацію податкових накладних ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" з посиланням на те, що за даними інформаційних баз даних ДФС України ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" в 2016 році та в березні 2017 року мало взаємовідносини з "ризиковими" постачальниками, а саме: ТОВ "Промостар ЛТД", ТОВ "Джардан", ТОВ "Нефтехімторг", які надають послуги з підміни позицій товарних груп (робіт, послуг), що реалізуються на адресу інших суб'єктів господарювання, здійснені господарські операції ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" з зазначеними контрагентами мають сумнівний характер, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки у пункті 4 розділу 6 договору від 10.01.2016 №100120161 передбачено, що орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або у разі зміни платником місця реєстрації.

При цьому, Кременчуцькою ОДПІ не надано доказів, які б підтверджували, що позивачем не надано нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або змінило місце реєстрації, тобто відповідач не надав доказів існування підстав для розірвання договору в односторонньому порядку.

Колегія суддів також зауважує, що вищевказані підстави не прийняття податкової звітності, на які посилаються апелянти в апеляційних скаргах, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки вони не були покладені в основу відмови, а фактичною підставою для не прийняття податкової звітності згідно квитанції № 1 слугувало «порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233, а саме: - ЄДРПОУ: " 4792909 ". Можливо, припинено дію Договору про визнання електронних документів» (а.с.13).

Крім того, відповідачем зазначено, що договір між сторонами даного спору не розірваний, однак прийнято рішення про тимчасову заборону приймання звітності в електронному вигляді і реєстрації податкових накладних.

Аналогічна позиція викладена в рішеннях Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року (справа № 21-1465а15), від 02 лютого 2016 року (справа №804/14800/14) та в ухвалі Вищого адміністративного суду від 31 березня 2016 року (справа №К/800/2372/16).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо протиправності відмови відповідача у прийнятті податкової накладної платника податків ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" №8 від 31.03.2017.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно зі ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно п.201.10 статті 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Враховуючи вказане, податкові накладні вважаються прийнятими та зареєстрованими у день їх фактичного надходження до центрального рівня ДФС України.

Згідно підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 ПК України, відповідно до яких, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Таким чином, нормами ПК України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Слід вказати, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

В даному випадку, з метою повного захисту порушених прав та інтересів особи, є необхідним саме зобов'язання Кременчуцьку ОДПІ визнати податкову накладну ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" №8 від 31.03.2017 такою, що подана вчасно, тобто 26.05.2017 в день фактичного відправлення її до органів державної податкової служби засобами електронного зв'язку шляхом реєстрації даної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки це є єдиним за своєю суттю способом відновлення порушених прав позивача, ефективним механізмом захисту таких прав.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування, не довів правомірності власних дій, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області та Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 816/1201/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) О.А. Спаскін З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 10.12.2018.