Справа № 815/3210/18
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3210/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретаря судового засідання Іщенко С.О.

за участю:

представника позивача - Вінічук І.А. (за довіреністю),

представника відповідача - Нетроніна Р.Ю. (за довіреністю),

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Кабельна Компанія» про застосування заходів реагування,-

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Державної екологічної інспекції в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Кабельна Компанія», в якому позивач просить суд винести постанову про застосування заходів реагування до товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Кабельна Компанія», а саме призупинити господарську діяльність до отримання відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Ухвалою від 06 липня 2018 року даний позов залишено без руху та позивачу надано 5-денний строк на усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання копії ухвали.

Ухвалою судді від 24 липня 2018 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Державною екологічною інспекцією в Одеській області (далі - Держекоінспекція) на підставі річного плану здійснення заходів державного нагляду контролю Державної екологічної інспекції України на 2018 рік, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 30.11.2017 №710 та відповідно до ст.ст.5, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю» у сфері господарської діяльності», ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Положення про Державну екологічну інспекцію в Одеській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28.09.2017 року №652 проведено планову перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Кабельна Компанія». В ході перевірки встановлено факт провадження господарської діяльності без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що є порушенням ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Держекоінспекцією за результатами перевірки складено акт, в якому зафіксовано, що господарська діяльність ТОВ «Українська Кабельна Компанія» - в порушення норм законодавства України здійснюється без спеціального дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 18 вересня 2018 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Кабельна Компанія» задоволено та визначено розгляд справи за позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Кабельна Компанія» про застосування заходів реагування проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

05 жовтня 2018 року до суду за вх.№29640/18 від відповідача надійшов відзив на позов, у якому зазначає, що у період з 04 червня 2018 року по 15 червня 2018 року позивачем проведено планову перевірку відповідача щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. За результатами перевірки 15 червня 2018 року складено акт № 62/13 та виданий припис від 15.06.2018 року №28/13, згідно яких на думку представників позивача у ході перевірки було виявлено ряд порушень, у тому числі частини п'ятої, шостої статті 11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря». З акту вбачається, що відповідач здійснює експлуатацію газових котлів Ferroli типу Реgasus 87 з метою опалення офісних приміщень у кількості 8 (вісім) одиниць (4 котли у будівлі за адресою: м.Одеса, вул. Мельницька 26/2 та 4 котли у будівлі за адресою: м.Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 115) без відповідного дозволу на викиди забруднювальних речовин, що передбачений ст.11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря», у зв'язку з чим у п.4 Припису відповідача зобов'язано «Отримати дозвіл на викиди забруднювальних речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами» до 01.09.2018 року. Зазначає, що незгодний з позовними вимогами та вважає їх протиправними. Вказує, що згідно з Переліком типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, затвердженим наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 16.08.2004 р. N317, нормативи викидів встановлюються для теплосилових установок, номінальна теплова потужність яких перевищує 50 МВт. Зазначає, що згідно роздруківки з сайту Ferroli (тх котел Ferroli типу Pegasus 87 2S) на опалювальні прилади, які були предметом перевірки, їх номінальна теплова потужність не перевищує 50 МВт і є значно меншою. ТОВ «Українська кабельна компанія» здійснює господарську діяльність, пов'язану із реалізацією кабельно-провідникової продукції, а тому газові котли, що встановлені у приміщеннях, не є невід'ємними виробничими засобами господарської діяльності позивача, а реалізація продукції не пов'язана із шкідливими викидами в атмосферне повітря. Посилаючись на Порядок ведення державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2001 р. N 1655, п. 2 Інструкції про порядок та критерії взяття на державний облік об'єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров'я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 10.05.02 р. N 177 зазначає, що в акті перевірки взагалі не зазначений перелік речовин, що викидаються та їх відповідне значення. Вказує, що ні за потужністю побутових теплових котлів, ні за їх цільовим використанням, а також ні за кількістю шкідливих викидів в атмосферне повітря, перевірені стаціонарні джерела не підпадають під регулювання, визначене вимогами ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря". Тому, вимога позивача щодо отримання дозволів є неправомірною. Зазначає, що дозвіл на викиди видається насамперед для котелень, для яких розробляють документи з обґрунтуванням обсягів викидів, для отримання дозволу. Відповідно до додатку 4 ДБН В.2.5-77:2014 «КОТЕЛЬНІ ДЕРЖАВНІ БУДІВЕЛЬНІ НОРМИ УКРАЇНИ» об'єкти, що були предметом перевірки в загалі не відносяться до котельних установок, в силу потужності до 100кВт та їх розміщення не більше 2 штук в одному приміщенні. Відповідно вони підпадають під категорію побутових газових опалювальних теплогенераторів та згідно п.4 вказаного додатку можуть використовуватись для опалення приміщень, організацій, установ, підприємств, вбудованих в будівлі.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

16 жовтня 2018 року представником позивача у судовому засіданні надано відповідь на відзив, у якій зазначено, що Державною екологічною інспекцією в Одеській області була проведена планова перевірка відповідача, за результатами перевірки складено акт, в якому зафіксовано порушення, що становить загрозу природоохоронному середовищу, були виявлені обставини для призупинення господарської діяльності ТОВ «Українська кабельна компанія» і відповідно підготувавши всі необхідні документи для подачі позову, Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулась з адміністративним позовом до Одеського окружного адміністративного суду. Вказано, що якщо діяльність суб'єкта господарювання пов'язана з викидами в атмосферу від стаціонарних джерел викидів, то він зобов'язаний виконувати вимоги законодавства і отримувати відповідні дозволи, погодження і сплачувати екологічний податок. Посилаючись на наказу Мінприроди №7 від 10.02.95 р. «Про затвердження Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві» зазначає, що стаціонарні джерела можуть бути організовані і неорганізовані і відповідно дозвіл на викиди необхідно отримувати, як для організованих так і для неорганізованих джерел, бо головна їх кваліфікаційна ознака - джерела стаціонарні. Для експлуатації стаціонарних джерел (організованих і неорганізованих) необхідно отримати дозвіл на викиди, на основі розробленого комплекту документації. Вказує, що навіть для автомобілів на підприємстві потрібен дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

23 жовтня 2018 року до суду від відповідача за вх.№31526/18 надійшли заперечення, у яких зазначено, що позивачем не наведено аргументів та не зазначено будь-яких законодавчих актів (підстав), якими керується уповноважений державний орган при видачі дозволів на обладнання на яке не розроблено нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин. Таким чином, відповідач наполягає на незаконності вимог щодо отримання дозволу за викиди забруднюючих речовин на побутові опалювальні прилади, які були предметом перевірки (тх котел Ferroli типу Pegasus 87 2S) та відповідно зазначає, що не порушував ст. 11 «Про охорону атмосферного повітря» та підстав дія призупинення його господарської діяльності немає. Вказує, що як видно з акту перевірки та інших документів, що стосуються позовних вимог, позивачем не здійснено будь-яких заходів щодо підтвердження факту заподіяння шкоди боку відповідача. Не надано будь-яких підтверджень загрози природоохоронному середовищу та наявності відповідних викидів. Не здійснено аналіз викидів. Проігноровано той факт, що на момент перевірки котли в загалі не працювали, а позовні вимоги стосуються призупинення повністю господарської діяльності.

25 жовтня 2018 року ухвалою суду у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено.

Ухвалою суду від 08 листопада 2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу №815/3210/18 до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю «Українська Кабельна Компанія» здійснює такі види діяльності за КВЕД: 27.32 Виробництво інших видів електронних і електричних проводів і кабелів (основний); 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням; 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткованням у спеціалізованих магазинах; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища, відповідно до ст.34 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», полягає у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Згідно з ч.1 ст.35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів..

За змістом частини першої ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, з-поміж іншого належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами вимог законодавства, зокрема: про екологічну та радіаційну безпеку; про охорону та раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

Із наведеного нормативного регулювання видно, що контроль за охороною навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів покладено на Держекоінспекцію та її територіальні органи. З цією метою вони в межах своїх повноважень та у визначеному законодавством порядку проводять перевірки, з-поміж іншого, суб'єктів господарювання на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Згідно Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року №275, Держекоінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України.

Державна екологічна інспекція в Одеській області (далі - Держекоінспекція) діє на підставі Положення, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28 вересня 2017 року №652 (далі - Положення), згідно якого Держекоінспекція є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі та їй підпорядковується.

Пунктом 2 розділу ІІ Положення встановлено, що Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог, в тому числі, законодавства про поводження з відходами, охорону атмосферного повітря.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно п.5 розділу ІІ Положення Держекоінспекція має право, зокрема, звертатися до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

У період з 04 червня 2018 року по 15 червня 2018 року на підставі наказу №382 від 31.05.2018 року (а.с.26) та направлення №275пр від 31.05.2018 року (а.с.27) державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області сектору державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Кузнєцовою Наталею Вікторівною була проведена планова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища товариством з обмеженою відповідальністю «Українська Кабельна Компанія», за результатами якої складено акт перевірки №62/13 (а.с.11-15) з додатками (а.с.16-22).

Під час проведення перевірки встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Українська Кабельна Компанія»:

- ч.ч.5,6 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», а саме виявлено відсутність дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами;

- п. «г» ч.1 ст.17 Закону України №187/98 «Про відходи», а саме не ведеться журнал первинного обліку відходів за встановленою формою ф.№1-ВТ;

- п. «є» ч.1 ст.17 Закону України №187/98 «Про відходи», а саме не складено договори на утилізацію масел та мастил моторних, фільтрів масляних, ганчір'я промасленого, піску замазученого, шин відпрацьованих, акумуляторів;

- п. «и» ч.1 ст.17 Закону України №187/98 «Про відходи», а саме виявлено масляні плями на території;

- Закону України №187/98 «Про відходи», а саме відсутні технічні паспорти відходів, не розроблена інвентаризація відходів для визначення Пзув;

- Закону України №187/98 «Про відходи», ст.20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а саме не надано акти виконаних робіт;

- п. «з» ч.1 ст.17 Закону України №187/98 «Про відходи», а саме відсутні місця для тимчасового зберігання відходів;

- вид діяльності, як оптова торгівля електронних та електричних проводів не прописана в статуті;

- п. «в» ч.1 ст.17 Закону України №187/98 «Про відходи», а саме не визначено склад та властивість відходів, що утворюються;

- п. «ж» ч.1 ст.17 Закону України №187/98 «Про відходи», а саме виявлено змішування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, без спеціального дозволу;

- п. «к» ч.1 ст.17 Закону України №187/98 «Про відходи», а саме не розроблено план організації роботи у сфері поводження з відходами.

06 червня 2018 року Державною екологічною інспекцією в Одеській області складено протокол №000302 (а.с.23) стосовно директора ТОВ «Українська Кабельна Компанія» ОСОБА_5, яким встановлено на ТОВ «Українська Кабельна Компанія» порушення ст.ст.10,11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», а саме, що товариством допущено порушення порядку здійснення викиду забруднюючих речовин в атмосферу або впливу на неї фізичних та біологічних факторів, а саме відсутність дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

07 липня 2018 року Державною екологічною інспекцією в Одеській області винесено постанову №000302 (а.с.24), якою на директора ТОВ «Українська Кабельна Компанія» ОСОБА_5 за ст.33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» за порушення ст.ст.10,11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» накладено штраф 272 грн.

15 червня 2018 року Державна екологічна інспекція в Одеській області направила директору ТОВ «Українська Кабельна Компанія» припис №28/13 (а.с.77-79), згідно пункту 4 якого зобов'язано відповідача отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами у строк до 01 вересня 2018 року.

Атмосферне повітря є одним з основних життєво важливих елементів навколишнього природного середовища.

Закон України «Про охорону атмосферного повітря» від 16 жовтня 1992 року №2707-XIІ спрямований на збереження та відновлення природного стану атмосферного повітря, створення сприятливих умов для життєдіяльності, забезпечення екологічної безпеки та запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище.

Відповідно до ч.1 статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частинами 5,6 статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, суб'єкту господарювання, об'єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Статтею 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» передбачено, що господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Відповідно до положень ч.ч.6,7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» 05.04.2007 р. №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт. На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Разом з тим, Державна екологічна інспекція України та її територіальні органи, зокрема Державна екологічна інспекція в Одеській області є повноважним органом щодо реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

При цьому, відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Актом перевірки №62/13 встановлено, що візуальним оглядом території виробничих майданчиків ТОВ «Українська Кабельна Компанія» встановлено, що на підприємстві не розроблена інвентаризація викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Мельницька, 26/2 та м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 115 опалюються газовими котлами Ferroli типу Pegasus 87. 4 котли у будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Мельницька, 26/2 введені в експлуатацію у 2002 році. 4 котли у будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 115 введені в експлуатацію у 2015 році. Витрати газу Pmax - 10,07 куб. м/ч, Рmin - 4,26 куб. м/ч.

Згідно ч.ч.7-12 ст.11 Закону до першої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об'єкти, які не належать до першої і другої груп. Строк дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, суб'єкту господарювання, об'єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, - сім років, об'єкт якого належить до другої групи, - десять років, об'єкт якого належить до третьої групи, - необмежений. Перелік установ, організацій та закладів, яким надається право на розробку документів, що обгрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища. Дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря видаються за умови: неперевищення протягом строку їх дії встановлених нормативів екологічної безпеки; неперевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел; дотримання вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин. У разі зміни параметрів джерел викидів, їх кількості, кількісного та якісного складу забруднюючих речовин, заходів із зниження їх кількості до зазначених дозволів вносяться зміни. Якщо за результатами спостережень за станом атмосферного повітря або розрахунковими даними встановлено зони, де внаслідок причин об'єктивного характеру встановлено перевищення нормативів екологічної безпеки, приймається рішення про поетапне зниження викидів забруднюючих речовин підприємствами, установами, організаціями та громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності. Тривалість кожного етапу та необхідне зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин на кожному етапі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно пп.1.14.5 п.1.14 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10 лютого 1995 р. N 7, стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об'єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Відповідно до п.п.1,7 Порядку розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2001 р. N 1780, цей Порядок визначає вимоги щодо розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітряних сумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря із стаціонарних джерел. Перелік типів устаткування, за якими розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, визначається Мінприроди.

Наказом Міністерства охорони навколишнього середовища України №314 від 16.08.2004 року затверджено Перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, у пункті 1 якого (Енергетика та переробна промисловість) вказано зазначено теплосилові установки, номінальна теплова потужність яких перевищує 50 МВт.

Суд зазначає, що як стверджується відповідачем та жодним чином не заперечується позивачем, номінальна теплова потужність газового котла Ferroli типу Pegasus 87 не перевищує 87,0 КВт, яка є значно меншою ніж мінімальна номінальна теплова потужність теплових установок, на використання яких потрібен дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Окрім цього, позивачем не доведено використання відповідачем газових котлів Ferroli типу Pegasus 87 у своїй господарській діяльності, зокрема у виробництві інших видів електронних і електричних проводів і кабелів чи у будівництві житлових і нежитлових будівель.

Таким чином суд приходить до висновку, що ТОВ «Українська Кабельна Компанія» правомірно використовує побутові газові котли Ferroli типу Pegasus 87 без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Суд зазначає, що статтею 12 Закону України «Про охорону навколишнього середовища» та ч.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачають, що діяльність суб'єкта господарювання за порушення вимог законодавства про атмосферне повітря може бути обмежена, тимчасово зупинена або припинена, а такий захід як «призупинення» господарської діяльності не передбачений.

Також, як стверджує відповідач та не заперечує позивач, ТОВ «Українська Кабельна Компанія» здійснює свою діяльність не лише за адресами: м. Одеса, вул. Мельницька, 26/2 та м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 115, а й має господарські приміщення і за іншими адресами в м.Одесі.

Згідно ч.2 ст.12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання. Санкція, що застосовується до суб'єкта господарювання при першому порушенні, не може бути вищою за мінімальну санкцію, передбачену відповідним законом.

Таким чином суд приходить до висновку, що у випадку виявлення контролюючим органом порушень законодавства про охорону атмосферного повітря останній зобов'язаний керуватись принципом пропорційності (співмірності) між виявленим порушенням та заходами, які застосовуються до порушника з метою усунення порушень вимог законодавства.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Так, ч.2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку, що вимоги позивача до товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Кабельна Компанія» є необґрунтованими, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити згідно положень ч.1 ст.245 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 241-246, 250, 255, 295, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Державної екологічної інспекції в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Кабельна Компанія» про застосування заходів реагування до товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Кабельна Компанія», а саме призупинення господарської діяльності до отримання відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Державна екологічна інспекція в Одеській області (просп.Шевченка, 12, м.Одеса, 65058, ).

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Українська Кабельна Компанія» (вул.Мельницька, буд.26/2, м.Одеса, 65005, ).

Повний текст рішення складено та підписано 10.12.2018 року.

Суддя Вовченко O.A.

.