Справа № 2240/3270/18
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/3270/18
РІШЕННЯ

іменем України

06 грудня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П.

за участю:секретаря судового засідання Бачок А.М. позивача : ОСОБА_1 представника позивача: ОСОБА_2 представника відповідача: ОСОБА_3
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.12.2017 року форми "С" № НОМЕР_1,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 15.12.2017 р. № НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15 червня 2017 року у магазині "Лівадія", за результатами продажу слабоалкогольного напою неповнолітній особі на особу, що здійснила продаж, інспектором ЮПСН Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 було складено протокол та винесено постанову про накладення штрафу.

За результатами проведеної перевірки суб'єкта господарювання ОСОБА_1, 15.12.2017 заступником начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області винесено податкове повідомлення - рішення за №, яким повідомлено позивача, що на підставі акта перевірки від 30.11.2017 №0156/22-01-40-01/НОМЕР_2 встановлено порушення ч. 13 ст. 15 та п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 23800 грн 00 коп.

Однак постанову про накладення штрафу було оскаржено до Городоцького районного суду Хмельницької області, та за результатами такого оскарження дану постанову про накладення штрафу було скасовано, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Позивач вважає, що з огляду на відсутність правових підстав для висновку про вчинення суб'єктом господарювання адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та будь-яких порушень вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а тому оскаржуване повідомлення-рішення необхідно визнати протиправним та скасувати.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.10.2018 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Від представника відповідача на адресу суду 25.10.2018 надійшов відзив в якому останній зазначає, що на підставі отриманих від Головного управління Національної поліції України у Хмельницькій області матеріалів адміністративної справи, які підтверджують, що в магазині "Лівадія" ОСОБА_5 встановлено факт реалізації слабоалкогольного напою - пива "Бірмікс" ємністю 0,5 літра, вміст спирту 2,5% неповнолітній особі ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та реалізацію алкогольних напоїв (пиво) без ліцензії, чим порушено пункт 2 частини 1 статті 15-3 та частину 13 статті 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Згідно з абзацом 10 ч.2 ст.17 та абзацом 5 частини 2 статті 17 Закону №481, до суб'єкта господарювання ОСОБА_1, застосовано фінансові санкції в сумі 6800,00 грн. - за продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років та 17000 грн. - за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії.

Факт порушення чинного законодавства в сфері обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів задокументовано в акті фактичної перевірки від 30.11.2017 №0156/22-01-40-01/НОМЕР_2.

Враховуючи викладене, позивачем не спростовано законність та обґрунтованість Рішення про застосування фінансової санкцій, оскільки жодних обґрунтованих доводів в позовній заяві для цього не наведено, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача щодо позовних вимог заперечив, просив відмовити в задоволенні позовних в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, а також оцінивши у взаємозв'язку та сукупності наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність, а саме: 47.89 роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами.

Інспектором ЮПСН Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4, складений протокол про адміністративне правопорушення № 889900 від 15.06.2017, згідно якого о 11 годині гр. ОСОБА_5, перебуваючи в магазині "Лівадія", що по вул. Центральна, в с. Велика Левада, Городоцького району здійснила продаж алкогольного напою "BEER MIX" ємністю 0,5 літра, 2,5% оборотів за 15 гривень неповнолітньому ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Адміністративною комісією Купинської сільської ради розглянуто вказаний протокол та ухвалено постанову від 14.07.2017 згідно якої, ОСОБА_5, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі наказу заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 22.11.2017 р. № 3799, 30.11.2017, проведено перевірку суб'єкта господарювання ОСОБА_1 з питань дотримання вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Підставою для видання цього наказу виявилось повідомлення про факт вчинення продавцем магазину "Лівадія" адміністративного правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 156 КУпАП.

За результатами перевірки 30.11.2017 складено акт № 0156/22.01-40.01/НОМЕР_2 про результати фактичної перевірки, яким встановлено що в магазині "Лівадія" ОСОБА_5 здійснено факт реалізації слабоалкогольного напою - пива "Бірмікс" ємністю 0,5 літра, вміст спирту 2,5% неповнолітній особі ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та реалізацію алкогольних напоїв (пиво) без ліцензії, чим порушено пункт 2 частини 1 статті 15-3 та частину 13 статті 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"

На підставі акта перевірки, заступником начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області 15.12.2017 винесено податкове повідомлення - рішення за №, яким застосовано до ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 23800 грн. 00 коп.

Позивач звернувся до заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області ОСОБА_7 з письмовою заявою та посилаючись на рішення Городоцького міськрайонного суду №672/45/18 від 16.02.2018, яким скасовано постанову адміністративної комісії Купинської сільської ради від 14.07.2017 про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ч.2 ст.156 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн, зазначає, що справу про адміністративне правопорушення було закрито, з проханням про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 15.12.2017 в порядку досудового врегулювання спору.

Листом від 19.03.2017 за № 7393/8/22-01-40-01-10 за підписом заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області ОСОБА_7 позивачу відмовлено у вирішенні спору в досудовому порядку.

Не погоджуючись з таким податковим повідомленням-рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 15.12.2017 № НОМЕР_1, позивач просить визнати його протиправним та скасувати.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України регулюються Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року № 481/95 (далі - Закон №481/95).

Абзацом 7 статті 1 Закону №481/95, алкогольними напоями є продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до частини 12 статті 15 Закону №481/95, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно пункту 2 абзацу 1 частини 1 статті 15-3 Закону №481/95, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Частиною 4, 5 статті 15-3 Закону №481/95 передбачено, що продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

Згідно частини 2 ст.17 Закону №481/95 до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема: у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень, за порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

На порушення вище вказаних норм продавцем магазину "Лівадія", що знаходиться за адресою: Городоцький р-н, с.Велика Левада, вул.Центральна, в якому здійснює господарську діяльність ОСОБА_1 здійснено продаж алкогольних напоїв неповнолітньому ОСОБА_6. Дані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 15.06.2017 №889900.

На підставі викладеного вище, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд не бере до уваги доводи позивача про те, що у зв'язку із скасуванням постанови адміністративної комісії Купинської сільської ради Городоцького району від 14.07.2017 відповідно до рішення Городоцького міськрайонного суду по справі від 16 лютого 2018 року №672/45/18 факт реалізації алкогольного напою не було доведено враховуючи наступне.

За змістом частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Водночас передбачене частиною 4 статті 78 КАС України, звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні сприймати як обов'язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.

Для спростування преюдиційних обставин, передбачених частиною 4 статті 78 КАС України, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами статті 90 КАС України.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Частиною 6 статті 78 КАС України установлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Диспозиція наведеної правової норми, на відміну від норми частини 4 статті 78 КАС України, прямо вказує на те, що обов'язковими для суду, який розглядає справу, є вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок.

Разом із тим розглядувана норма встановлює межі обов'язковості зазначених різновидів судових рішень для адміністративного суду, що розглядає конкретну адміністративну справу.

Така обов'язковість поширюється лише на те питання, чи мало місце певне діяння та чи вчинене воно особою, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову.

Отже, обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративний проступок, щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.

Водночас правова кваліфікація діяння особи, наведена у вироку в кримінальній справі або постанові про адміністративний проступок (тобто застосування тих чи інших правових норм до відповідної поведінки), не є обов'язковою для адміністративного суду.

Це стосується також і правової кваліфікації, наведеної у чинних рішеннях судів в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі.

Відповідно висновки інших судів щодо правомірності чи протиправності дій особи, поведінка якої є предметом розгляду в адміністративній справі, не є обов'язковими для адміністративного суду, який таку справу розглядає.

Висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення, тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов'язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку.

Суд встановив, що факт продажу алкогольних напоїв неповнолітньому ОСОБА_6 у магазині "Лівадія", що знаходиться за адресою: Городоцький р-н, с.Велика Левада, вул.Центральна, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 15.06.2017 №889900.

При цьому, суд вважає безпідставними доводи позивача, стосовно того, що ОСОБА_5 офіційно не працює продавцем в даному магазині "Лівадія", а тому не могла продати алкогольні напої, оскільки факт продажу алкогольних напоїв неповнолітній особі без належним чином оформленої ліцензії на продаж алкогольних напоїв у магазині "Лівадія", що знаходиться за адресою: Городоцький р-н, с.Велика Левада, вул.Центральна, який належить суб'єкту господарювання ОСОБА_1, відбувся, а тому суд вважає, що відповідачем правомірно виставлено позивачу податкове повідомлення-рішення.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_8 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність свого рішення, яке спрямоване на обмеження шкідливого впливу споживання алкогольних напоїв та зменшенню споживання алкогольних напоїв неповнолітніми особами, в той час як позивачем не спростовано законність та обґрунтованість рішення про застосування фінансової санкцій, оскільки жодних обґрунтованих доводів в позовній заяві для цього не наведено, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.12.2017 форми "С" №.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 12 грудня 2018 року

Позивач:ОСОБА_1 (вул. Крутий, 16,Городок,Городоцький район, Хмельницька область,32000 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2)
Відповідач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , ідентифікаційний код - 39492190)

Головуючий суддя ОСОБА_9