Справа № 9901/699/18
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року

Київ

справа №9901/699/18

адміністративне провадження №П/9901/699/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І., суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я., Шипуліної Т.М., Ханової Р.Ф., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення,

секретар судового засідання Савченко А.А.,

позивач ОСОБА_2,

представник позивача ОСОБА_3

представник відповідача Погребняк С.П.

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

ОСОБА_2 19.07.2018 подав до Верховного Суду як суду першої інстанції позов, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 30.05.2018 № 220дп-18 про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_2

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вважає, що рішення відповідача від 30.05.2018 № 220дп-18 про накладення дисциплінарного стягнення є протиправним.

Свою позицію позивач обґрунтовує такими аргументами:

службове розслідування, висновки якого були підставою для звернення прокурора Одеської області до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів з дисциплінарною скаргою, проведено упереджено та не об'єктивно, з порушенням презумпції невинуватості та без установлення всіх обставин, які підлягали встановленню, висновок службового розслідування дублює повідомлення про підозру, тоді як оцінка доказів, здійснена в стадії досудового слідства, носить лише попередній та оціночний характер, а особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду;

за відсутності беззаперечних доказів вчинення позивачем дій, що слугували підставою для накладення дисциплінарного стягнення, та за наявності кримінального провадження, за яким не ухвалено обвинувального вироку, Комісія порушила необхідний баланс між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи, і цілями, на досягнення яких застосовані заходи дисциплінарного впливу;

Комісія залишила поза увагою суттєві обставини, що мають значення для вирішення питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки не врахувала, що на утриманні позивача знаходиться малолітня дитина, яка потребує лікування та догляду, не дослідила позитивну характеристику позивача, не врахувала, що стосовно позивача не застосовувались дисциплінарні стягнення; Комісія не додержалася принципу пропорційності при винесенні рішення та не обґрунтувала необхідність застосування найсуворішого дисциплінарного стягнення;

Комісія залишила поза увагою факт відсторонення позивача за ухвалою суду від посади та передчасно застосувала крайній захід дисциплінарного впливу;

під час дисциплінарного провадження позивачу роз'яснено право заявляти відвід членам Комісії, проте під час перевірки скарги та під час ухвалення рішення не з'ясовано питання наявності відводу будь-кому з членів комісії, не повідомлено про склад комісії, інформацію щодо її членів, що позбавило позивача можливості реалізувати право відводу;

оскаржуване рішення є необґрунтованим, оскільки Комісія констатувала порушення позивачем Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, не зазначаючи, які саме правила позивачем порушені, а також які з наданих позивачем пояснень та з яких мотивів Комісія залишила поза увагою;

пунктом 5 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» встановлено самостійну підставу для звільнення прокурора за вчинення кримінального правопорушення - набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо нього, натомість такий вирок судом не ухвалювався;

Комісія не врахувала пояснення позивача про те, що він не визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, грошові кошти від сторони кримінального провадження не вимагав та не отримував, про наявність коштів в його кабінеті не знав, однак не зміг про це повідомити безпосереднього керівника, оскільки був затриманий;

рішення Комісії мотивовано виключно матеріалами, зібраними під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001034, в якому не прийнято обвинувального вироку щодо ОСОБА_2; мотивувальна частина рішення майже повністю збігається зі змістом повідомлення про підозру та фабулою кримінального провадження.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Свою позицію відповідач обґрунтовує такими аргументами:

під час дисциплінарного провадження Комісія встановила, що дисциплінарні скарги про вчинення ОСОБА_2 дисциплінарного проступку є обґрунтованими, оскільки ОСОБА_2 проігнорував етичні норми, які є основоположними нормами прокурора, допустив дисциплінарний проступок, який є грубим порушенням;

при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні щодо виду дисциплінарного стягнення Комісія врахувала характер проступку, його наслідки, особу прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення;

наявність кримінального провадження щодо прокурора не перешкоджає притягненню його до дисциплінарної відповідальності, оскільки ці провадження здійснюються окремо та не є взаємопов'язаними;

оскаржуване рішення прийнято з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких воно спрямовано;

скаржнику і прокурору, стосовно якого здійснювалось дисциплінарне провадження, Комісія забезпечила рівні можливості щодо надання пояснень і виступу на засіданні, подачі клопотань, відводів, запитань тощо.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що відзив на позовну заяву не ґрунтується на належних та допустимих доказах, має декларативний характер.

Свою позицію позивач обґрунтовує такими аргументами:

використання Комісією відомостей затримання прокурора під час отримання ним неправомірної вигоди, які стали відомі Комісії з результатів службового розслідування, є неприпустимим та прямим порушенням права позивача на захист, оскільки позивач не був повідомлений про початок проведення стосовно нього службового розслідування та йому не роз'яснені його права, а також не був повідомлений про закінчення службового розслідування та йому не вручено копії висновку службового розслідування;

внаслідок істотних порушень порядку проведення службових розслідувань позивач був позбавлений права заявляти у ході такого розслідування відводи членам комісії, заявляти клопотання, брати участь у проведенні службового розслідування, оскаржувати висновок у судовому порядку, а також вчиняти інші права; Комісія під час дисциплінарного провадження не дотрималась принципу об'єктивної безсторонності суду за мотиву незабезпечення права на відвід членам комісії та надання відповідних зауважень щодо збору та оцінки доказів;

використання відомостей, відображених у матеріалах проведення негласних слідчих дій у кримінальному провадженні, є неприпустимим у інших цілях, окрім як доказування у кримінальному провадженні

члени Комісії, будучи упередженими, залишили поза увагою усі пояснення позивача, які свідчать про відсутність дисциплінарного проступку, фальсифікацію матеріалів негласних слідчих дій у кримінальному провадженні, а також про неналежність доказів, зібраних у ході досудового розслідування тощо.

ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Верховний Суд ухвалою від 30.07.2018 відкрив провадження в адміністративній справі та призначив справу до розгляду у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 20.08.2018 о 14.00 год.

Верховний Суд 20.08.2018 відклав розгляд справи на 03.09.2018 об 11.00 год. через неявку сторін в судове засідання, 03.09.2018 - відклав розгляд справи на 08.10.2018 об 11.00 год за клопотанням представника позивача, яке надійшло до суду 30.08.2018, у зв'язку з неявкою позивача та/або його представника. Судове засідання 08.10.2018 не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Бившевої Л.І. у відпустці, наступне судове засідання призначене на 12.11.2018 об 11.00 год. У судовому засіданні 12.11.2018 оголошено перерву до 03.12.2018 о 12.30 год.

IV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

ОСОБА_2 з грудня 2011 року працював в органах прокуратури України, 15 грудня 2015 року був призначений на посаду прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області, що підтверджується записами в трудовій книжці.

До Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області звернувся ОСОБА_10 із заявою про те, що 24.11.2017 приблизно о 17.20 год. ОСОБА_2, діючи умисно з корисливих мотивів, перебуваючи у власному службовому кабінеті в Роздільнянській місцевій прокуратурі, одержав від ОСОБА_10, який діяв з відома та під контролем правоохоронних органів, неправомірну вигоду в розмірі 100 доларів США та 10600 гривень за погодження клопотання про обрання ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язання та подальше орієнтування суду за результатами судового розгляду на призначення ОСОБА_11 покарання не пов'язаного з реальним позбавленням волі.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2017 за № 0001780 внесено відомості про кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України.

Слідчий в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчих органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області 25.11.2017 здійснив повідомлення ОСОБА_2 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України - одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Приморський районний суд міста Одеси ухвалою від 24.11.2017 застосував до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 000 гривень.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 01.12.2017 клопотання слідчого Захарчука С.П. про відсторонення від посади прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_2 задовольнив.

Прокуратура Одеської області провела службове розслідування щодо обставин затримання у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001780 прокурора Роздільнянської прокуратури Одеської області ОСОБА_2 під час одержання ним неправомірної вигоди.

При проведенні службового розслідування встановлено факт внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001780 відомостей про кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, щодо отримання прокурором ОСОБА_2 - старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001034 щодо вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України, неправомірної вигоди від потерпілого ОСОБА_10

Посилаючись на обставини, установлені в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001780, на факт затримання 24.11.2017 ОСОБА_2 у порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України, факт повідомлення 24.11.2017 ОСОБА_2 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, факт застосування за ухвалою суду від 24.11.2017 до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 80 000 грн та на факт відсторонення за ухвалою суду від 01.12.2017 ОСОБА_2 від посади прокурора, за наслідками службового розслідування викладено висновок про те, що ОСОБА_2, будучи керівником групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001034, діючи умисно та з корисливих мотивів, в супереч вимогам частин третьої та четвертої статті 19 Закону України «Про прокуратуру» та статті 19 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, отримав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 100 доларів США та 10600 грн за погодження клопотання про обрання ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язання та у подальшому орієнтування суду за результатами судового розгляду про призначення йому покарання, не пов'язаного з позбавленням волі.

До Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів 26.02.2018 надійшли дисциплінарні скарги прокурора Одеської області про вчинення прокурором Роздільнянської прокуратури Одеської області ОСОБА_2 дисциплінарного проступку.

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Ковальчук О.М. рішеннями від 23.03.2018 відкрив дисциплінарні провадження № 11/2/4-321дс-88дп-18 та № 11/2/4-322дс-89дп-18 щодо прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_2

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Ковальчук О.М. склав висновок від 25.04.2018 № 11/2/4-321дс-88дп-18, відповідно до якого в ході перевірки дисциплінарної скарги прокурора Одеської області Жученка О.Д. встановлена наявність дисциплінарного проступку прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_2, та запропонував притягнути прокурора ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності і накласти на нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів рішенням від 30.05.2018 № 220дп-18 притягнула до дисциплінарної відповідальності прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_2 на підставі пункту 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» (одноразове грубе порушення правил прокурорської етики) та наклала на нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

Комісія дійшла висновку, що ОСОБА_2 вчинив дисциплінарний проступок, а саме: дії, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, в частині щодо протиправних позаслужбових стосунків - використанні прокурором своїх службових повноважень або службового статусу та пов'язаних з цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб; одноразове грубе порушення правил прокурорської етики. Комісія обґрунтувала свої висновки про порушення прокурором правил прокурорської етики положеннями статей 19, 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017, Модельного кодексу поведінки державних службовців (Рекомендація № R (2000) 10 Комітету Міністрів державам-членам Ради Європи щодо кодексів поведінки державних службовців, прийнята Комітетом міністрів на 106 сесії 11 травня 2000 року), Норм професійної відповідальності та переліку необхідних прав та обов'язків прокурорів, прийнятих Міжнародною асоціацією прокурорів 23.04.1999, пунктів 1, 3 Керівних принципів, що стосуються державних обвинувачів, що прийняті восьмими конгресом Організації об'єднаних націй з попередження злочинності та поводженню з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня - 7 вересня 1990 року).

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів у рішенні зазначила, що обставини, вказані в дисциплінарних скаргах, підтверджуються матеріалами службового розслідування, протоколом допиту свідка ОСОБА_10, протоколом огляду місця події від 24.11.2017, протоколом допиту свідка ОСОБА_12, протоколами з додатками за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_2

Пояснення ОСОБА_2 Комісія оцінила критично, вважаючи їх нещирими та такими, що надані з метою уникнення дисциплінарної відповідальності з огляду на матеріали службового розслідування та інші матеріали дисциплінарного провадження.

У рішенні Комісія зазначила, що при наданні оцінки обставинам дисциплінарного провадження, вона має діяти виключно в рамках встановленої Законом компетенції, а саме: надавати оцінку тільки фактам, які можуть свідчити про наявність або відсутність в діях прокурора складу дисциплінарного проступку та про ступінь його вини. Установлені Комісією в ході дисциплінарного провадження факти та обставини мають значення тільки для прийняття рішення в рамках компетенції та не свідчать про доведеність вини особи у вчиненні адміністративних або кримінальних правопорушень. Комісія не надає оцінки доказам, отриманим іншими органами та їх посадовими особами, зокрема в ході кримінального та інших видів проваджень, обґрунтованості підозр у вчиненні кримінальних та інших правопорушень. Водночас відомості, необхідні Комісії для здійснення своїх повноважень, можуть бути отримані з будь-яких джерел в порядку, встановленому законодавством.

Комісія врахувала, що факт вчинення дій, що містять ознаки корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень, інших кримінальних правопорушень, не встановлений вироком суду, ОСОБА_2 має статус обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, тому Комісія не може вирішити питання про дисциплінарну відповідальність на підставі пункту 5 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» в частині вчинення дій, що містять ознаки корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень, інших кримінальних правопорушень, до того часу, доки його вина не буде встановлена обвинувальним вироком суду.

V. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Згідно зі статтею 44 Закону України «Про прокуратуру» дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про прокуратуру» дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Частина друга статті 45 цього Закону передбачає, що право на звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти.

Відповідно до частини четвертої статті 46 цього Закону після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки.

Частина 10 статті 46 цього Закону передбачає, що член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини 11 статті 46 цього Закону висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та мають бути отримані його членами не пізніш як за п'ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься.

Згідно з частиною першою статті 47 цього Закону розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи.

Відповідно до частини третьої статті 47 цього Закону висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, визначених цією нормою.

Частиною п'ятою статті 47 цього Закону визначено, що розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів заслуховуються пояснення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб.

Згідно з частиною шостою статті 47 Закону України «Про прокуратуру» прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право, зокрема, за наявності сумнівів у неупередженості та об'єктивності члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, подавати заяву про його відвід.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про прокуратуру» Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Згідно з частиною третьою статті 48 Закону України «Про прокуратуру» при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини шостої статті 48 Закону України «Про прокуратуру» рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів викладається в письмовій формі, підписується головуючим і членами Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, які брали участь у розгляді висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, і оголошується на засіданні цього органу. Рішення у дисциплінарному провадженні має містити: 1) прізвище, ім'я, по батькові та посаду прокурора, який притягається до дисциплінарної відповідальності; 2) обставини, встановлені під час здійснення провадження; 3) мотиви, з яких Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів ухвалила рішення; 4) суть рішення за наслідками розгляду із зазначенням виду дисциплінарного стягнення в разі його накладення; 5) порядок і строк оскарження рішення.

Частиною першою статті 49 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Кодекс професійної етики та поведінки прокурорів визначає основні принципи, моральні норми та правила прокурорської етики, якими повинні керуватися прокурори при виконанні своїх службових обов'язків та поза службою.

Згідно з частиною першою статті 19 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017, прокурор має суворо дотримуватись обмежень, передбачених антикорупційним законодавством, не допускати будь-яких проявів, які можуть створити враження корупційних, у тому числі: вступати у позаслужбові стосунки з метою використання службових повноважень або службового становища.

У відповідності до частин першої та другої статті 21 зазначеного Кодексу прокурор діє на підставі закону, неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання. Прокурору слід уникати особистих зв'язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об'єктивність виконання професійних обов'язків, скомпрометувати звання прокурора, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний суспільний резонанс.

У пункті 2 розділу І Порядку організації роботи з питань внутрішньої безпеки в органах прокуратури України, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України 13.04.2017 № 111 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.05.2017 за № 623/30491, до дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, належать, зокрема: вчинення дій, що містять ознаки корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень, інших кримінальних правопорушень; протиправні позаслужбові стосунки - використання прокурором своїх службових повноважень або службового статусу та пов'язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб.

Відповідно до пункту 7 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийнятого всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017, діяльність Комісії ґрунтується на принципах верховенства права і законності, незалежності прокурорів і невтручання в прокурорську діяльність, колегіальності, відкритості і гласності, презумпції невинуватості, неупередженості та об'єктивності, змагальності.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

VI. ОЦІНКА СУДУ

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів є органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів.

Суб'єктом дисциплінарного проступку, за який Законом України «Про прокуратуру» передбачена дисциплінарна відповідальність, є прокурор.

У разі установлення обставин, що свідчать про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів має повноваження прийняти рішення у дисциплінарному провадженні про притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності. Так, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів має повноваження притягувати прокурора до дисциплінарної відповідальності за одноразове грубе порушення правил прокурорської етики і накладати на нього дисциплінарні стягнення, зокрема, у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

Розглядаючи дисциплінарну скаргу, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку - одноразового грубого порушення правил прокурорської етики, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів має надавати оцінку фактам, які можуть свідчити про наявність або відсутність в діях прокурора складу зазначеного дисциплінарного проступку, використовуючи відомості, отримані з будь-яких джерел у порядку, встановленому законодавством. При цьому Комісія не може вирішувати питання вини особи у вчиненні кримінальних правопорушень та не може вдаватися до оцінки доказів, отриманих під час кримінального провадження, оскільки згідно з конституційним принципом презумпції невинуватості особа вважається невинною в скоєнні злочину, поки її вина не буде доведена в законному порядку і встановлена обвинувальним вироком суду (стаття 62 Конституції України).

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів, зважаючи на інформацію про факт вчинення прокурором дій, що містять ознаки корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень, інших кримінальних правопорушень, наявний у цієї особи статус обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, та відсутність вироку суду, у рішенні наголосила на тому, що не вирішує питання про дисциплінарну відповідальність на підставі пункту 5 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» в частині вчинення дій, що містять ознаки корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень, інших кримінальних правопорушень, до того часу, доки його вина не буде встановлена обвинувальним вироком суду.

Таким чином, Комісія не вирішувала питання обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_2, яке здійснюється в межах кримінального провадження, а лише перевірила викладені у скарзі доводи на предмет дотримання вимог, що ставляться до прокурорів та наявності/відсутності в діях прокурора складу дисциплінарного проступку.

Комісія у межах своїх повноважень вирішила питання щодо вчинення прокурором такого дисциплінарного проступку як одноразове грубе порушення правил прокурорської етики, виходячи з тих норм матеріального права, що містять правила прокурорської етики, і встановила наявність у діях прокурора ознак дисциплінарного проступку, передбаченого у пункті 6 частини першої статі 43 Закону України «Про прокуратуру».

Так, правила професійної етики та поведінки прокурорів, є обов'язковими для прокурорів при виконанні своїх службових обов'язків та поза службою. Прокурор зобов'язаний не допускати будь-яких проявів, які можуть створити враження корупційних, у тому числі: вступати у позаслужбові стосунки з метою використання службових повноважень або службового становища. Прокурор зобов'язаний уникати особистих зв'язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об'єктивність виконання професійних обов'язків, скомпрометувати звання прокурора, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури.

До дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, належать, зокрема, протиправні позаслужбові стосунки - використання прокурором своїх службових повноважень або службового статусу та пов'язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб, допущення будь-яких проявів, які можуть створити враження корупційних.

Комісія заслухала доповідача - члена Комісії, прокурора ОСОБА_2, дослідила дисциплінарну скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали, зібрані в ході перевірки, висновок члена Комісії про наявність дисциплінарного проступку, використала інформацію, відображену у висновку службового розслідування, та дійшла висновку про те, що прокурором ОСОБА_2 вчинено дисциплінарний проступок, а саме: одноразове грубе порушення правил прокурорської етики, що полягало у вчиненні дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури.

Суд зазначає, що рішення про притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, хоча і прийнято на підставі відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, проте ґрунтується на самостійних правових підставах. Інформація, покладена в основу рішення, отримана Комісією законно, тому могла буди покладена в основу рішення.

Так, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів установила, що зазначені дії виразилися у протиправних позаслужбових стосунках - використанні прокурором своїх службових повноважень або службового статусу та пов'язаних з цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб, прокурор допустив прояви, які можуть створити враження корупційних. При цьому Комісія зазначила, що має місце грубе порушення правил прокурорської етики, оскільки проігноровані прокурором етичні норми є основоположними нормами поведінки прокурора, дотримання вимог щодо недопущення протиправних позаслужбових стосунків, недопущення правил прокурорської етики є очевидним та обов'язковим і таке порушення не може бути виправдано ніякими обставинами. Допущення подібної поведінки підриває як авторитет прокурора, органів прокуратури, такі і держави в цілому, тому що прокурори при здійсненні свої повноважень представляють державу. Такі дії мають своїм наслідком зростання обурення в суспільстві діями органів влади, провокують соціальні конфлікти.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів критично оцінила пояснення позивача як такі, що є нещирими, надані з метою уникнення дисциплінарної відповідальності. Комісія наголосила на тому, що сам факт вступу з ОСОБА_10 у позаслужбові стосунки не заперечується навіть самим позивачем, хоча він і намагається надати своїм діям ознак правомірності. Проте його поведінка, розмови,

факти, встановлені при огляді місця події та повідомлені свідками, беззаперечно свідчать, що доводи дисциплінарних скарг є обґрунтованими.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів при обранні виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури врахувала описані вище характер проступку - грубе порушення та його наслідки, а також особу прокурора, його службову характеристику, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення, і, зважаючи на те, що вчинений дисциплінарний проступок є несумісним з подальшим зайняттям прокурором будь-якої посади в органах прокуратури, дійшла висновку, про відсутність підстав для накладення більш м'якого стягнення ніж звільнення з посади в органах прокуратури.

Таким чином, рішення Комісії прийнято обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на засадах змагальності, після заслуховування пояснення члена Комісія, який проводив перевірку, пояснень прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, з наданням оцінки поясненням обох сторін.

Доводи позивача про те, що Комісія констатувала порушення позивачем Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, не зазначаючи, які саме правила позивачем порушені, а також мотиви, з яких залишила поза увагою надані позивачем пояснення, є безпідставними.

Оцінюючи аргументи позивача про те, що Комісія не мала права притягувати позивача до дисциплінарної відповідальності за вчинені позивачем дії за відсутності відповідного судового рішення про встановлення вини позивача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України, а також з цих підстав не могла використовувати висновок службового розслідування, в основу якого покладено інформацію, що міститься у кримінальному провадженні, та матеріали негласних слідчих дій у кримінальному провадженні, суд зазначає таке.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів за статтями 43, 44, 45 Закону України «Про прокуратуру» має повноваження здійснювати дисциплінарне провадження щодо прокурорів і притягувати прокурора до дисциплінарної відповідальності за одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності за такий дисциплінарний проступок Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів має установити факт діяння, яке б полягало у грубому порушенні правил прокурорської етики. При цьому обов'язкова наявність судового рішення, яким би було визнано особу прокурора винною у вчиненні кримінального правопорушення, склад якого б передбачав відповідні діяння, не є умовою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.

Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про прокуратуру». Так, відповідач установив наявність дисциплінарного проступку, який полягав у грубому порушенні правил прокурорської етики, при цьому не вдавався до оцінки складу кримінального правопорушення, за яким здійснюється кримінальне провадження, а відтак, не вийшов за межі наданих йому законом повноважень.

При цьому Комісія не порушила необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи, і цілями, на досягнення яких застосовані заходи дисциплінарного впливу, не порушила принципу пропорційності при винесенні рішення та обґрунтувала необхідність застосування найсуворішого дисциплінарного стягнення.

Аргумент позивача про те, що Комісія залишила поза увагою факт відсторонення його за ухвалою суду від посади та передчасно застосувала крайній захід дисциплінарного впливу, є безпідставним, оскільки ця обставина не має значення для вирішення питання про застосування до прокурора дисциплінарного стягнення і не повинна була враховуватись Комісією при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади.

Доводи позивача про те, що під час перевірки скарги та під час ухвалення рішення не з'ясовано питання наявності відводу будь-кому з членів комісії, не повідомлено про склад комісії, інформацію щодо її членів, що позбавило позивача можливості реалізувати право відводу, суд знаходить безпідставними. При цьому суд бере до уваги, що за змістом частини шостої статті 47 Закону України «Про прокуратуру» прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право, зокрема, за наявності сумнівів у неупередженості та об'єктивності члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів подавати заяву про його відвід.

Позивачу було роз'яснено право заявляти відвід членам Комісії, однак він не подав заяви про відвід будь-кого з членів Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів із наведеними обґрунтуваннями наявності сумніву в неупередженості та об'єктивності. У суду відсутні підстави вважати, що у Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів були підстави для сумніву у неупередженості та об'єктивності її складу.

Суд не виявив невідповідності діяльності відповідача хоча б одному із визначених у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критерію.

Аргументи позивача спростовані судом наведеною оцінкою, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-78, 241-246, 250, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення

відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Дата складання повного рішення суду 07.12.2018.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева,

І.А. Гончарова,

І.Я.Олендер,

Т.М. Шипуліна,

Р.Ф. Ханова,

Судді Верховного Суду