Справа № 826/13063/17
Суддя: Губська Олена Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Губська О.А., перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.06.2017 №69108-13.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.11.2017 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 17.06.2017 року №69108-3 у частині визначення податкового зобов'язання ОСОБА_2 в розмірі 25 000,00 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позову.

Зазначена апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з таких підстав.

За правилами п. 1 ч. 5 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС) у редакції на час подання скарги, до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону у редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, складала 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня цього року встановлено на рівні 1600 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення на суму 40 496,99 грн., що є вимогою майнового характеру.

З огляду на наведені правові норми, сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання апеляційної скарги у розглядуваному випадку становить 2 400 грн. (1600 х 150%).

Втім, в порушення вказаних правових норм апелянтом не надано доказів сплати судового збору у розмірі 2 400 грн.

Реквізити для сплати судового збору за подачу апеляційних скарг:

Отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача 1055; Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк , визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційного оскарження визнані судом неповажними.

З 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким викладено у новій редакції, зокрема, Кодекс адміністративного судочинства України.

Згідно з п. 14 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

У відповідності до ч. 2 ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копію постанови суду від 20 листопада 2017 року представник відповідача отримав 30 листопада 2017 року, що підтверджується розпискою останнього, наявною в матеріалах справи (а.с. 34 на звороті).

Головне управління ДФС у м. Києві у межах встановленого строку оскаржила вказане судове рішення в апеляційному порядку. Разом з тим, до апеляційної скарги не був приєднаний доказ сплати судового збору. У зв'язку з цим ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2017 року апеляційну скаргу відповідача залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - 10 днів з дня отримання ухвали суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.11.2017 року та продовжено відповідачу строк для усунення визначених в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2017 року недоліків на п'ять днів з моменту отримання копії ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року повернуто у зв'язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк.

28 листопада 2018 року Головне управління ДФС у м. Києві повторно подало апеляційну скаргу на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року. Однак, вказана апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження, встановленого ч. 2 ст. 186 КАС України.

Як раніше зазначалося, копію оскаржуваної постанови представник відповідача отримав 30 листопада 2017 року. Відповідно до ч. 2 ст. 186 КАС України строк апеляційного оскарження вказаного судового рішення сплинув 11 грудня 2017 року.

Дану апеляційну скаргу Головне управління ДФС у м. Києві подало до суду 28 листопада 2018 року, тобто майже через рік після закінчення строку апеляційного оскарження.

Разом з апеляційною скаргою відповідач подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що Головне управління ДФС у м. Києві вперше звернулося до суду з апеляційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.11.2017 року у встановлені КАС України строки, та в подальшому здійснювало дії, спрямовані на оскарження ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року про повернення його апеляційної скарги. Зокрема, Головне управління ДФС у м. Києві було подано касаційну скаргу 22.03.2018, яка ухвалою Верховного Суду від 02.04.2018 була повернута скаржнику у зв'язку з несплатою судового збору. 07.05.2018 відповідачем повторно подано касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року, яка ухвалою Верховного Суду від 08.06.2018 була повернута скаржнику.

Однак, суд критично ставиться до вище вказаних доводів відповідача, з огляду на наступне.

У випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для розгляду апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

В свою чергу, статтею 44 КАС України передбачено обов'язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п'ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов'язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов'язків, встановлених законом або судом.

Такими процесуальними обов'язками учасників справи визначено, крім іншого, дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, а також виконання встановлених законом вимог щодо оформлення апеляційної скарги, зокрема, надання документу про сплату судового збору, в тому числі, на підставі ухвали суду апеляційної інстанції про залишення касаційної скарги без руху.

Таким чином, відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту.

До того ж, підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з дійсно непереборними та об'єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Таким чином, доводи апелянта про поважність причин пропуску строку звернення до суду не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки, як було зазначено апелянтом ухвалою Верховного Суду від 08.06.2018 була повернута його повторна касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року, проте до Шостого апеляційного адміністративного суду з повторною апеляційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.11.2017 року відповідач повторно звернувся лише 28.11.2018, тобто із пропущенням встановленого строку на апеляційне оскарження, майже через півроку після повернення Верховним Судом касаційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року.

Скаржником не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що він з поважних причин протягом майже півроку, з моменту повернення Верховним Судом касаційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року, не подав апеляційну скаргу на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.11.2017 року.

В апеляційній скарзі відсутні відомості про наявність інших обставин, які б давали підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.

Обставина звернення відповідача з первинною апеляційною скаргою (яку було залишено без руху та повернуто з підстав несплати судового збору) у строк, встановлений КАС України, не є поважною причиною пропуску звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, адже не є такою, що не залежить від волі особи, яка її подає, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.

Тобто з наведеного вбачається, що при зверненні до суду апеляційної інстанції скаржником не наведені жодні обґрунтовані підстави пропуску строку, встановленого на звернення до суду з апеляційною скаргою, з огляду на що колегія суддів вважає за необхідне надати скаржнику можливість вказати інші причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якою вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, а апелянту встановлюється строк для усунення недоліків.

Вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом подання до суду апеляційної інстанції документа про сплату судового збору у розмірі 2 400 грн. та заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Пунктом 4 частини 1 ст. 299 КАС України встановлено, що, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 298, 299 КАС суддя, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без руху.

Надати скаржникові строк на усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали.

У разі неусунення недоліків у вищезазначений строк, до апеляційної скарги будуть застосовані наслідки, визначені п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Губська