Справа № 804/4377/18
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

04 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 804/4377/18
Суддя І інстанції - Олійник В.М.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року у справі № 804/4377/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточнень до позову від 16.07.2018 р., просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за №09/03-07/38 від 19.02.2018 року в частині незарахування періоду роботи з 03.11.1983 року по 23.06.1984 рік, на посаді взуттьовика підприємства «Ремобувь», та в частині не зарахування періоду роботи з 11.06.1991 року по 10.06.1993 рік на посаді взуттьовика підприємства «МП «Фірма «Автаркія», до загального трудового стажу;

- зобов'язати відповідача зарахувати до загального трудового стажу період роботи з 03.11.1983 року по 23.06.1984 рік на посаді взуттьовика підприємства «Ремобувь», та період роботи з 11.06.1991 року по 10.06.1993 рік на посаді взуттьовика підприємства «МП «Фірма «Автаркія» до загального трудового стажу;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком з урахуванням періоду роботи з 03.11.1983 року по 23.06.1984 рік на посаді взуттьовика підприємства «Ремобувь», та періоду роботи з 11.06.1991 року по 10.06.1993 рік на посаді взуттьовика підприємства «МП «Фірма «Автаркія», до загального трудового стажу з моменту звернення, а саме, з 02.10.2017 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Вказує, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права та не надав належної оцінки обставинам справи.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просило відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

У відповіді на відзиві ОСОБА_1 просить задовольнити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції скасувати.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник відповідача заперечував проти її задоволення, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 31 січня 2018 року ОСОБА_1 подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву про призначення пенсії за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Для розрахунку стажу на призначення пенсії позивачем була надана трудова книжка від 28.09.1974 року.

Рішенням від 19.02.2018 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком, у зв'язку з тим, що за записами трудової книжки до загального трудового стажу не було зараховано період роботи з 03.11.1983р. по 23.06.1984р. та з 11.06.1991p. по 10.06.1993р..

Період роботи позивача з 03.11.1983р. по 23.06.1984р. в Дніпропетровській фабриці по ремонту та пошиттю взуття «Ремобувь» на посаді взуттьовика не зараховано до трудового стажу у зв'язку з тим, що у записі №9 у даті звільнення значиться 06-й місяць, а у наказі про звільнення - 12-й місяць.

Період роботи позивача з 11.06.1991р. по 10.07.1991р. (чи по 10.06.1993р.) в підприємстві «Надєжда» (після реорганізації МП «Фірма «Автаркія») не зарахований відповідачем до трудового стажу на посаді взуттьовика, оскільки записи за номерами 18-19 та 20-21 дублюються, крім того у записі за №18 та №20 накази про прийняття на роботу не співпадають, а у записах за №19 та №21 дати звільнення різні. На записах про звільнення поставлено печатку підприємства «Надєжда», яке 26.06.1991 року реорганізовано у МП «Фірма «Автаркія» та на дату звільнення МСВКП «Надєжда» не існувало, отже дана печатка була не дійсна.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач повинен був ознайомитися із відомостями, які заносяться до його трудової книжки, і в разі їх неточності, невідповідності, тощо, виправити у встановлений законодавством спосіб, чого зроблено не було.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно п. 3 зазначеного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як вбачається з листа Головного управління статистики у Дніпропетровській області, до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України було взято на облік суб'єкта під кодом 20215820 з найменуванням приватне підприємство фірма «Автаркія».

У травні 2002р. суб'єкту змінено реквізити, зокрема найменування на приватне підприємство фірма «Юпітер».

Станом на 18грудня 2017 року з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України вилучено ПП фірма «Юпітер».

Листом №03-44/І-904т від 19.09.2017р. архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради зазначено, що документи з кадрових питань вищезазначених організацій на державне зберігання не надходили.

Відповідно до п. 8.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затв. постановою Державного комітету праці СРСР від 20.06.1974 року № 162 (далі - Інструкція) вказано, що контроль за дотриманням порядку ведення трудових книжок проводиться в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів СРСР и ВЦСПС від 06.09.1973 року № 656 «Про трудові книжки працівників і службовців».

Згідно п.18 вищезазначеної постанови відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберіганні і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Крім того, згідно з ч.1 ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

Записи про звільнення в трудовій книжці позивача скріплені печаткою підприємства та підписом уповноваженої особи.

Колегія суддів вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов'язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточність записів не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

В даному випадку, вказані записи між собою пов'язані хронологічно, відсутні ознаки підчисток та підробок, у зв'язку із чим помилкове невнесення дати наказу, на підставі якого позивач був звільнений з роботи не може бути підставою для відмови у зарахуванні вищезазначеного періоду роботи до стажу.

Крім того, суд першої інстанції не врахував наявність свідка (ОСОБА_2), який теж працював разом з позивачем в МП «Надежда», в період з 28.05.1991р. по 14.04.1992р., що підтверджується записами трудової книжки (а.с. 15)

В даному випадку, відповідач не дотримався положень Закону України «Про пенсійне забезпечення», не включивши спірний період до трудового стажу.

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року у справі № 804/4377/18 - скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за №09/03-07/38 від 19.02.2018 року в частині незарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 03.11.1983р. по 23.06.1984р., на посаді взуттьовика підприємства «Ремобувь», та в частині не зарахування періоду роботи з 11.06.1991 року по 10.06.1993 рік на посаді взуттьовика підприємства «МП «Фірма «Автаркія», до загального трудового стажу.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу період роботи з 03.11.1983 року по 23.06.1984 рік на посаді взуттьовика підприємства «Ремобувь», та період роботи з 11.06.1991 року по 10.06.1993 рік на посаді взуттьовика підприємства «МП «Фірма «Автаркія» до загального трудового стажу.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням періоду роботи з 03.11.1983 року по 23.06.1984 рік на посаді взуттьовика підприємства «Ремобувь», та періоду роботи з 11.06.1991 року по 10.06.1993 рік на посаді взуттьовика підприємства «МП «Фірма «Автаркія», до загального трудового стажу з моменту звернення, а саме, з 02.10.2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) сплаченого судового збору.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 05 грудня 2018 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя Т.С. Прокопчук