Справа № 803/856/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/2665/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Обрізка І.М., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Коваль Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 8 червня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН» до Державної фіскальної служби України про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Каленюк Ж.В.,

час ухвалення рішення 11 год. 09 хв.,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складення повного тексту рішення 13 червня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН» (далі - ТОВ «ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України (далі - ДФС), яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ПН/РК) у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) або відмову в такій реєстрації, від 29 січня 2018 року № 574163/41048714 та № 574065/41048714;

зобов'язати зареєструвати ПН від 30 листопада 2017 року № 513 та № 588 в ЄРПН.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 8 червня 2018 року у справі № 803/856/18 позов було задоволено повністю.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що оскаржувані рішення від 29 січня 2018 року № 574163/41048714 та № 574065/41048714 прийняті ДФС без зазначення у них мотивів їх прийняття, тобто, є необґрунтованими, а відтак позовні вимоги про визнання їх протиправними та скасування підлягають задоволенню. Для належного захисту прав позивача необхідно зобов'язати ДФС зареєструвати ПН від 30 листопада 2017 року № 513 та № 588 у ЄРПН.

У апеляційній скарзі ДФС просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН».

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що висновок суду про необхідність чіткої підстави для відмови в реєстрації податкової накладної не ґрунтується на нормах чинного законодавства. Судом не враховано, що позивачем не було надано всі копії документів, визначені наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567. Окрім того, при задоволенні другої вимоги суд не врахував, що відповідно до норм чинного законодавства повноваження відповідача щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН є дискреційними. Тому позовні вимоги щодо зобов'язання ДФС зареєструвати в ЄРПН податкову накладну слід розцінювати втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходять за межі завдань адміністративного судочинства.

Представник ДФС у ході апеляційного розгляду підтримала вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та у задоволенні позову ТОВ «ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН» відмовити у повному обсязі.

Представник ТОВ «ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН» на виклик апеляційного суду не прибув, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, ТОВ «ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН» (виконавець) при здійсненні операцій з надання послуг ТОВ «ВГП» та ТОВ «ЛВН ЛІМІТЕД» (замовники) оформив та надіслав відповідачу для реєстрації в ЄРПН ПН від 30 листопада 2017 року № 513 та № 588 відповідно (а.с. 11, 49-50).

Зазначені ПН були прийняті ДФС, однак їх реєстрація була зупинена (квитанції від 15 грудня 2017 року) на підставі приписів пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК), оскільки відповідали критеріям оцінки ступеня ризику, які визначені пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України (далі - Мінфін) від 13 червня 2017 року № 567; за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 73.20.19. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК у ЄРПН відповідно до пункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК, вичерпний перелік яких встановлено наказом Мінфіну від 13 червня 2017 року № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Позивачем на адресу ДФС у електронному вигляді надіслано повідомлення від 22 січня 2018 року № 32 про подачу документів на підтвердження реальності здійснення операцій за ПН від 30 листопада 2017 року № 513.

При цьому у своїх поясненнях від 22 січня 2018 року № 21 ТОВ «ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН» зазначило, що воно при здійсненні господарської діяльності придбаває та реалізовує товар в асортименті контрагентам, а також надає маркетингові послуги (а.с.109). На підтвердження реальності здійснення господарської діяльності позивачем було надано ПН від 30 листопада 2017 року № 513, договір № ЦМ-05 про надання послуг від 28 березня 2017 року, картку рахунку 3777, акт приймання-передачі надання послуг за листопад 2017 року від 30 листопада 2017 року (а.с.13-24).

23 січня 2018 року за № 33 відповідачу було надіслано повідомлення про подачу документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій за ПН від 30 листопада 2017 року № 588 (а.с.94), до якого додавалося письмове пояснення від 23 січня 2018 року № 25 та ПН від 30 листопада 2017 року № 588, договір № ЦДМ-166 про надання послуг від 1 вересня 2017 року, аналіз рахунку 3777 від 30 листопада 2017 року, акт приймання-передачі надання послуг за листопад 2017 року від 30 листопада 2017 року (а.с.52-64).

Проте, 29 січня 2018 року Комісія ДФС прийняла рішення № 574163/41048714, яким відмовила у реєстрації ПН від 30 листопада 2017 року № 513, та рішення № 574065/41048714 про відмову у реєстрації ПН від 30 листопада 2017 року № 588 в ЄРПН. Підставою для їх прийняття відповідачем було зазначено надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (а.с.25-26; 64-65).

Вказані рішення комісії ДФС позивач оскаржив в адміністративному порядку і рішенням Комісії з питань розгляду скарг ДФС від 9 лютого 2018 року його скарги були залишені без задоволення, а рішення комісії ДФС без змін (а.с. 35; 74).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК (у редакції, чинній на час виникнення правовідносин між учасниками справи) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти ПН, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.16 ПК передбачено, що реєстрація ПН/РК у ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої ПН/РК сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК у ЄРПН, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 ПК.

Приписами пункту 74.2 статті 74 ПК передбачено, що у ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких ПН/РК в ЄРПН. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено, що після надходження ПН до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, відповідності критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації ПН/РК (далі - квитанція).

Приписами підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК передбачено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої ПН/РК. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації ПН/РК;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої ПН/РК в ЄРПН.

Відповідно до пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Мінфіну від 13 червня 2017 року № 567, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року № 753/30621 (далі - Критерії оцінки) моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у ПН/РК, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у ПН/РК, зареєстрованих з 1 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI ПК, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Суд апеляційної інстанції погоджується із думкою суду першої інстанції про те, що визначення податковим органом у квитанціях про зупинення реєстрації ПН/РК конкретного критерію ризику безпосередньо впливає на можливість надання йому у подальшому платником податків необхідних документів з Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 13 червня 2017 року № 567, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року за № 753/30621 (далі - Вичерпний перелік документів), чинного на час виникнення спірних правовідносин.

Виходячи із приписів пункту 1 Вичерпного переліку документів у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв, такими документами є:

1) договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Разом із тим, відповідно до квитанцій про зупинення реєстрації ПН від 30 листопада 2017 року № 513 та № 588 податковим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН відповідно до пункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК, вичерпний перелік яких встановлено наказом Мінфіну від 13 червня 2016 року № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Підпунктом 201.16.2, 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК передбачено, що письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій ПР/РК. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію ПН/РК в ЄРПН; відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Форма таких рішень встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Позивач у відповідності до вимог підпункту 201.16.2 пункту 201.6 статті 201 ПК надав відповідачу копії документів та пояснення про зміст наданих послуг, щодо яких були подані ПН, реєстрація яких зупинена, і матеріали справи містяться повідомлення щодо подачі таких документів.

Абзацом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» від 29 березня 2017 року № 190 (далі - Постанова №190) передбачено, що комісія ДФС приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у ПН/РК.

Абзацом 2 вказаної Постанови передбачено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації ПН/РК є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію ПН/РК.

Пунктами 1, 2 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого наказом Мінфіну від 13 червня 2017 року № 566, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року за № 752/30620 (далі - Порядок № 566), передбачено, що він визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову у такій реєстрації, а також права та обов'язки її членів.

Комісія є постійно діючим колегіальним органом при ДФС, що діє в межах повноважень, визначених пунктом 201.16 статті 201 розділу V ПК та постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Згідно із пунктом 16 Порядку № 566 комісією ДФС розглядаються письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 розділу V ПК, а також висновок контролюючого органу з пропозицією щодо реєстрації ПН/РК в ЄРПН або про відмову в такій реєстрації.

Відповідно до рішень комісії ДФС від 29 січня 2018 року № 574163/41048714 про відмову в реєстрації ПН від 30 листопада 2017 року № 513 № 574065/41048714 про відмову в реєстрації ПН від 30 листопада 2017 року № 588 в ЄРПН, вони прийняті з огляду на надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію ПН/РК.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції вірно зазначив, що у оскаржуваних рішеннях комісії ДФС формально продубльовано підставу для їх прийняття, що зазначена у Постанові № 190 - надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію ПН/РК, однак не вказано, які саме надані позивачем копії документів є такими, що складені з порушенням законодавства, та якими мотивами керувалася комісія ДФС, вважаючи дані документи недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірних ПН.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання ПН прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт 6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Одночасно слід погодитися із судом першої інстанції у тому, що наявні у позивача документи, що були надані відповідачу, підтверджують здійснення господарських операцій у відповідності до умов договору про надання послуг від 28 березня 2017 року № ЦМ-05 та договору від 1 вересня 2017 року № ЦД/М-166, за якими складено ПН від 30 листопада 2017 року № 513 і № 588, та є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію таких ПН. При цьому матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було належним чином враховано надані позивачем документи при прийнятті оскаржуваних рішень.

Відтак, на переконання апеляційного суду, у суду першої інстанції були достатні підстави для висновку про те, що оскаржувані ТОВ «ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН» рішення ДФС від 29 січня 2018 року № 574163/41048714 та № 574065/41048714 були прийняті без зазначення у них мотивів їх прийняття у порушення вимог закону, а отже є необґрунтованими і підлягають скасуванню.

З урахуванням положень підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 ПК, відповідно до яких ПН/РК, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної ПН/РК в ЄРПН, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції правомірно зобов'язав ДФС зареєструвати ПН від 30 листопада 2017 року № 513 та № 588 у ЄРПН і задоволення такої позовної вимоги не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача за встановлених у ході судового розгляду обставин.

Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 8 червня 2018 року у справі № 803/856/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Постанова у повному обсязі складена 12 грудня 2018 року.