Справа № 360/3204/18
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3204/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання незаконними дії та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року публічне акціонерне товариства Лисичанськвугілля (далі ПАТ Лисичанськвугілля, позивач) звернулось до суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі Департамент, відповідач) про скасування постанови про накладення арешту на кошти боржника.

В обґрунтування позову зазначає, що 07 серпня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 винесено постанову про арешт коштів відокремленого підрозділу Шахта ім. Д.Ф. Мельникова ПАТ Лисичанськвугілля у виконавчому провадженні ВП № 56457728 з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Луганській області від 12 січня 2018 року № Ю-2665-17 на загальну суму 64884892,94 грн. з урахуванням штрафів на суму 21507887,34 грн., пені на суму 4022284,52 грн. З посиланням на статтю 1 Закону України від 13 квітня 2017 року № 2021-VIII Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки до неї входить заборгованість по штрафах, виконання яких підлягає зупиненню, отже просив визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 при винесенні постанови від 07 серпня 2018 року ВП № 56457728 та визнати незаконною (протиправною) та скасувати постанову головного державного виконавця від 07 серпня 2018 року ВП № 56457728, якою накладено арешт на кошти відокремленого підрозділу Шахта ім. Д.Ф. ОСОБА_2 ПАТ Лисичанськвугілля в сумі 64884892,94 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. 12.12.2018 до відділу діловодства та обліку звернення громадян суду (канцелярію) подав заяву про розгляд справи за його відсутності (арк. спр. 126).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. 04.12.2018 до відділу діловодства та обліку звернення громадян суду (канцелярію) на виконання ухвали суду від 16.11.2018 надав завірену копію виконавчого провадження № 56457728 (арк. спр. 37-122). Правом подачі відзиву на адміністративний позов не скористався.

Відповідно до вимог частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у письмовому провадженні.

Ухалою суду від 19.10.2018 залишено позовну заяву без руху, позивачу надано строк протягом 10 (десяти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви (арк. спр. 14-15).

Ухвалою суду від 16.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (арк. спр. 1-2).

Ухвалою суду від 23.11.2018 клопотання представників сторін про надання часу для можливого примирення сторін задоволено, зупинено провадження у справі до 12.12.2018 (арк. спр. 29).

Ухвалою від 12.12.2018 поновлено провадження у справі (арк. спр. 125).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судом встановлено наступне.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту від 23 травня 2018 року ВП № 56457728 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимоги від 12 січня 2018 року № Ю-2672-17/У про сплату відокремленим підрозділом Шахта імені ОСОБА_2 ПАТ Лисичанськвугілля боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску та штрафів в сумі 64 884 892,92 грн. (арк.спр. 44).

07 серпня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках відокремленого підрозділу Шахта імені ОСОБА_2 ПАТ Лисичанськвугілля у банківських установах, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в розмірі 71 373 381, 23 грн. (арк.спр.56).

Постанова направлена на виконання до банківських установ і сторонам виконавчого провадження та отримана боржником 21 серпня 2018 року, про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції на супровідному листі, отриманому відокремленим підрозділом шахти (арк.спр.6).

23 серпня 2018 року позивач звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із позовною заявою про оскарження спірної постанови. Ухвалою суду від 24.09.2018 у справі № 1240/2564/18 адміністративний позов публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання незаконною (протиправною) та скасування постанови від 07.08.2018 ВП №56457728 про арешт коштів боржника залишено без розгляду. Відповідно до відомостей, які містяться у компютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» дану ухвалу отримано позивачем 03.10.2018.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом представником позивача надано пояснення, в яких зазначено, що наказом від 21.08.2008 № 241-к ОСОБА_3 призначено на посаду помічника директора по правових питаннях відокремленого підрозділу Шахта імені ОСОБА_2 ПАТ Лисичанськвугілля. Таким чином, на вказану особу покладаються обовязки щодо вирішення правових питань та підготовки позовних заяв для звернення до суду. ОСОБА_3 у період часу з 27.07.2018 по 23.08.2018 та з 04.10.2018 по 18.10.2018 перебував на лікарняному, що підтверджується копіями листків тимчасової непрацездатності, позивачем пропущений строк звернення до суду (арк. спр. 22-24).

Оскільки судом встановлено, що позивач у строк, встановлений статтею 287 КАС України, звернувся до суду із позовною заявою про оскарження спірної постанови, після отримання ухвали суду від 24.09.2018 у справі № 1240/2564/18, якою адміністративний позов залишено без розгляду, та помічник директора по правових питаннях відокремленого підрозділу Шахта імені ОСОБА_2 ПАТ Лисичанськвугілля ОСОБА_3, на якого покладаються обовязки підготовки позовних заяв, знаходився на лікарняному, суд дійшов висновку про визнання поважними причин пропуску звернення до суду з адміністративним позовом.

Предметом спірних правовідносин є законність постанови державного виконавця про арешт коштів боржника.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 1 Законом України від 02 лютого 2016 року № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон №1404) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону №1404 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 18 Закону № 1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 48 Закону № 1404 врегульовані питання порядку звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Так, частиною першою статті 48 Закону № 1404 передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (абзац перший частини другої статті 48 Закону № 1404).

Частиною четвертою статті 48 Закону № 1404 передбачено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Разом з тим, зі статуту встановлено, що ПАТ Лисичанськвугілля належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, основним видом діяльності якого є добування кам'яного вугілля ОСОБА_4(арк.спр.9-10).

Вугледобувне підприємство - гірниче підприємство, основним видом економічної діяльності якого є підземне або відкрите добування вугілля, до складу якого можуть входити шахти, шахтоуправління, розрізи та інші відокремлені підрозділи, що виконують допоміжні функції (пункт 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 квітня 2012 року № 4650-VI Про особливості приватизації вугледобувних підприємств).

Таким чином, на позивача розповсюджуються положення Закону України від 13 квітня 2017 року № 2021-VIII Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств (далі Закон № 2021).

Згідно з абзацом першим статті 1 Закону № 2021 регламентовано, що тимчасово, до 1 січня 2019 року, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження, знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у звязку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Закон № 2464 визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до статті 1 цього закону єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

З положень зазначеної норми вбачається, що недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Страхові кошти - кошти, які формуються за рахунок сплати єдиного внеску та надходжень від фінансових санкцій (штрафів та пені), що застосовуються відповідно до закону.

Відповідно до п. 11 ст.9 Закону № 2464 у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 25 Закону № 2464 визначені заходи впливу та стягнення щодо платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини 3 цієї статті, суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки (абзац десятий частини четвертої статті 25 Закону № 2464).

Згідно з частиною пятою статті 25 Закону № 2464 вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону № 2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно з ч. 11 ст. 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції.

Відповідно до абзаців третього, четвертого частини пятнадцятої статті 25 Закону № 2464 суми штрафів та нарахованої пені, застосованих за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, стягуються в такому самому порядку, що і суми недоїмки із сплати єдиного внеску. Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов'язано з виникненням та сплатою недоїмки.

За вивченням матеріалів справи встановлено, що до суми боргу, яка визначена у вимозі про сплату боргу з єдиного внеску від 12 січня 2018 року № Ю-2665-17, увійшли сума безпосередньо недоїмки та сума штрафів (а.с.8).

З аналізу наведених норм слідує, що недоїмка та штрафні санкції мають різну юридичну природу та коло правового регулювання.

Таким чином, вимоги статті 1 Закону № 2021, якою регламентовано, що тимчасово, до 1 січня 2019 року, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження, знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень, зокрема про стягнення заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Тобто, не підлягають зупиненню виконавчі провадження, в яких рішення стосуються виключно заборгованості зі сплати єдиного внеску, проте ніяк не заборгованості зі сплати штрафних (фінансових) санкцій, що обумовлює протиправність арешту на суму, яка включає не лише суму заборгованості зі сплати єдиного внеску, а ще й заборгованості зі штрафних (фінансових) санкцій, у звязку з чим позовні вимоги визнаються судом обгрунтованими, відтак адміністративний позов слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом судовий збір сплачено у розмірі 1762,00 грн. та за наслідками розгляду справи позовні вимоги задоволено, суд дійшов висновку про стягнення з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України України про визнання незаконними дії та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 щодо винесення постанови від 07.08.2018 № 56457728.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 від 07.08.2018 № 56457728 про арешт коштів боржника.

Стягнути з Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (м.Київ, вулиця архітектора Городецького, буд. 13) судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок на користь публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля (Луганська область, м.Лисичанськ, вул.Малиновського, 1).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_5