Справа № 686/19331/18
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/19331/18

Головуючий у 1-й інстанції: Бондарчук В.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

12 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2018 року (повний текст якого складено 16 листопада 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

у серпні 2018 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, в якому просив скасувати постанову №31 від 14 серпня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1 700 грн., в якому зафіксовано самовільне встановлення тимчасової споруди - кіоску на міській території по АДРЕСА_1, чим порушено п.3.3.9 Правил благоустрою території м. Хмельницького та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що за встановлення кіоску він притягався до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП 21 травня 2013 року і відповідно до ст. 61 Конституції України повторне притягнення до адміністративної відповідальності є недопустимим.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2018 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 про скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Хмельницької міської ради №31 від 14 серпня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1 700 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти постанову, якою задовольнити адміністративний позов, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи.

12 грудня 2018 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Також 12 грудня 2018 року позивачем подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, враховуючи, що за приписами ч. 7 ст. 195 КАС України у клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов'язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п'ять днів до відповідного судового засідання.

Разом з цим, дане клопотання подано відповідачем в день розгляду справи та без зазначення суду, в якому необхідно забезпечити проведення відеоконференції, а відтак воно не відповідає вимогам ст. 195 КАС України.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

Відповідач, будучи належним чином повідомленими про дату, час, та місце апеляційного розгляду справи, повноважного представника в судове засідання не направив.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та пояснення позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, 13 липня 2018 року відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано, що ним встановлено тимчасову споруду - кіоск на міській території по АДРЕСА_1, чим порушено вимоги п.3.3.9 Правил благоустрою території м. Хмельницького.

Із фотографій, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення від 13 липня 2018 року слідує, що на території, що поблизу будинку по АДРЕСА_1 розташована тимчасова споруда-кіоск, що належить на праві власності ОСОБА_2

14 серпня 2018 року адміністративною комісією при виконавчому комітету Хмельницької міської ради ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1 700 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду для її скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова, якою ОСОБА_2 було притягнуто до відповідальності за ст. 152 КУпАП 21 травня 2013 року скасована, а провадження у справі закрито у зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, то позовні вимоги щодо повторного притягнення позивача до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення оскаржуваною постановою від 14 серпня 2018 року є необґрунтованими.

Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Положеннями п.3.3.9 Правил благоустрою території міста Хмельницького, затверджених рішенням №71 сесії Хмельницької міської ради від 25 червня 2014 року визначено, що громадянам у сфері благоустрою території міста забороняється самовільно встановлювати на міській території тимчасові споруди (кіоски, павільйони, гаражі, рекламні засоби тощо).

Відповідно до ст.152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даючи правову оцінку доводам апелянта щодо факту повторності притягнення його до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Так, апелянт посилається на те, фактично його двічі притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, оскільки в матеріалах справи міститься постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Хмельницької міської ради від 21 травня 2013 року, оформлена протоколом №11, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП за те, що він на зеленій зоні самовільно встановив кіоск.

Колегія суддів приймає до уваги ту обставину, що постановою Хмельницького міськрайонного суду від 04 липня 2013 року по справі № 686/10531/13-а постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 21 травня 2013 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 у виді штрафу в сумі 850 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП закрито.

Тобто, в 2013 році вже досліджувались питання наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності у зв'язку із встановленням на території, що поблизу будинку по АДРЕСА_1 тимчасової споруди - кіоска і вказаним судовим рішення не було встановлено факту вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 152 КУпАП.

Разом з тим, в межах розгляду даної справи відповідачем повторно винесено постанову, якою ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за порушення правил благоустрою на підставі тих самих обставин, яким вже була надана оцінка у постанові Хмельницького міськрайонного суду від 04 липня 2013 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст.152 КУпАП, оскільки відсутність у його діях вини за встановлення спірної тимчасової споруди (кіоску) вже встановлено судовим рішенням у справі № 686/10531/13-а, крім того суд апеляційної інстанції враховує доводи апелянта про те, що оскаржувану постанову прийнято з порушенням визначеного ч. 1 ст. 38 КУпАП двохмісячного строку з дня виявлення правопорушення, так як про встановлення зазначеного кіоску поблизу будинку по АДРЕСА_1, відповідачу стало відомо ще 17 травня 2013 року відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 24).

Також, з наданих позивачем пояснень в ході апеляційного розгляду справи колегією суддів встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення від 13 липня 2018 року складено за відсутності позивача. Більше того, позивач не був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду Адміністративною комісією Виконавчого комітету Хмельницької міської ради справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки із вказаного протоколу слідує, що такий розгляд мав відбутися 31 липня 2018 року, в той час як оскаржувана постанова винесена 14 серпня 2018 року за відсутності доказів належного повідомлення ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 152 КУпАП, а відтак постанова №31 від 14 серпня 2018 року підлягає до скасування.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову Адміністративної комісії Виконавчого комітету Хмельницької міської ради №31 від 14 серпня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена.

Постанова суду складена в повному обсязі 12 грудня 2018 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.