Справа № 820/3114/18
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/3114/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

головуючого судді: Русанової В.Б.

суддів: Бершова Г.Є. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 року, (суддя Зоркіна Ю.В., повний текст складено 13.08.2018 року) по справі № 820/3114/18

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФО-П ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 01.12.2017 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 р. залишено без задоволення позов.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що наявні недоліки в оформленні первинних документів, зокрема в найменуванні товарів в податкових накладних, не можуть позбавити відповідні документи статусу первинних, поставити під сумнів факт здійснення господарської операції. Позивачем на перевірку було надано видаткові накладні, в яких зазначено відомості які дають можливість ідентифікувати товари з різною номенклатурою.

Центральна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (далі - відповідач) не надала відзив на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Представник відповідача заперечував проти вимог апеляційної скарги, вважав рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, видами діяльності позивача є оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням, оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього, діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами.

Головним управлінням ДФС у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 20.02.2014 року по 31.12.2016 року, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства, за результатами якої складено акт перевірки від 14.11.2017 року № 19788/20-40-13-15/НОМЕР_2 (т.1 а.с. 6-36).

Згідно висновків акту перевірки зазначено про порушення позивачем:

- п. 198.5 ст. 198 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі 78379,01 грн.

ОСОБА_1 подані заперечення на акт, за результатами розгляду яких відповідачем зазначено про не спростування висновків акту перевірки, про що листом від 28.11.2017 року повідомлено позивача .(а.с. 38-43).

01.12.2018 року відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 97973,76 грн. (за податковим зобов'язанням - 78379,01 грн., за штрафними санкціями 19594,75 грн. (т.1 а.с.37).

Позивач, вважаючи неправомірним рішення відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначені чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п.п "г" п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст. 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених п. 189.9 ст. 189 цього Кодексу). в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених п. 189.9 ст.189 цього Кодексу).

Згідно з абз. 2 п. 198.5 ст. 198 ПК України у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов'язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до абз. 3 та абз. 4 . 198.5 ст. 198 ПК України з метою застосування цього пункту податкові зобов'язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до пп. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Судом встановлено, що згідно податкових накладних та виписок про рух коштів ФОП ОСОБА_1 закуплено , але не реалізовано товар: вал нижній похилої камери у кількості 18 шт., кожух елеватора зернового у кількості 10шт., , кожух шнека вивантажувальний у кількості 17 шт., контрпривід механізму шайби у кількості - 9 шт., підбарабання у кількості 21 шт., подовжувач верхнього решета у кількості 53 шт., решето нижнє у кількості - 45 шт. транспортер похилої камери у кількості - 126 шт.

На підтвердження реалізації вказаного товару позивачем надано: видаткові та податкові накладні (т. 1 а.с. 101-249, т. 2 а.с. 1 - 216, т. 3 а.с 119- 328).

На вимогу податкового органу позивачем проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей на складі, розташованому в м. Харкові, вул. Сидоренківська, 3, за результатами якої складено опис товарних залишків, який підписано позивачем. Згідно опису на складі були відсутні товарно-матеріальні цінності вал нижній похилої камери у кількості 18 шт., кожух елеватора зернового у кількості 10шт., , кожух шнека вивантажувальний у кількості 17 шт., контрпривід механізму шайби у кількості - 9 шт., підбарабання у кількості 21 шт., подовжувач верхнього решета у кількості 53 шт., решето нижнє у кількості - 45 шт. транспортер похилої камери у кількості - 126 шт.

Згідно з наданими позивачем відомостями, обліковано залишок товару на суму 257 140,9 грн. Враховуючи зареєстровані позивачем та його контрагентами податкові накладні протягом січня-жовтня 2017р., було складено товарний баланс та виведено залишки товару, який не був реалізований та не знайшов відображення в інвентаризаційній відомості.

Позивачем визнається, що під час обліку на складі та реалізації ним були допущені відступлення він найменувань (номенклатури) вказаних товарних позицій, оскільки первинна назва вказаних запчастин існує російською мовою, а тому українські виробники, що виготовляють такі запчастини, перекладають їх на українську мову відповідно до власного бачення. Проте враховуючи мовні розбіжності, головним критерієм ідентифікації товарів (запчастин) є їх каталожні номери (позначення), які були зазначені в видаткових накаладних.

Однак, колегія суддів зазначає, що первинні документи (видаткові, податкові накладні) підтверджують факт придбання товару, з наступним найменуванням:- циліндр (вал тр-ра нижній);- кожух елеватора зернового після 90 р.;- корпус вивантаж шнека (подовжений),- вал контрпривідний,- підбарабання,- подовжувач грохота (Дон-1500Б),- решето нижнє (Дон - 1500Б),-транспортер похилої камери.

З наведеного вбачається, що придбаний та реалізований позивачем товар містить розбіжності у найменуваннях.

Позивачем також не заперечується, що з восьми товарних позицій номенклатура співпадає лише у двох: підбарабання та транспортер похилої камери.

Доводи апеляційної скарги щодо допустимості відступлення найменувань (номенклатури) вказаних товарних позицій, колегія суддів вважає помилковими.

Колегія суддів зазначає, що серед контрагентів позивача -постачальників та покупців відсутній суб'єкт господарювання ВАТ «Ростсельмаш». Згідно з наданих документів вбачається, що позивач придбав товари у ФО-П ОСОБА_2, ТОВ «Агроман», ТОВ «Харківагроснаб», ФО-П ОСОБА_3 , СФГ "Колосок", ФО-П ОСОБА_4, ФО-П ОСОБА_5, ТОВ «Агро - Пульс», ТОВ «БАДМ», ТОВ «Украгрозапчастина".

Крім того номенклатура товару повинна відповідати первинним документам, якими супроводжується постачання товару, вона пов'язана з зазначенням коду УКТ ЗЕД, який є систематизованим переліком товару та включає код товару, його найменування, одиницю вимірювання та обліку , що дозволяє ідентифікувати сутність господарської операції, а тому посилання апелянта на " Каталог деталей и сборочних единиц самоходного зерноуборочного комбайна ДОН -1500 б" російського виробника ВАТ " Ростсельмаш" як критерій ідентифікації придбаних та реалізованих товарів є помилковим.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити, зокрема як : е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

З наведеної правової норми вбачається, що одним із обов'язкових реквізитів, який зазначається у податковій накладній, є опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг.

Отже, у номенклатурі товарів/послуг продавець повинен зазначити дані, які відповідають документам, що підтверджують їх придбання продавцем.

Згідно електронного реєстру податкових накладних ФОП ОСОБА_1 не були придбані такі товари, як циліндр (вал .тр-ра нижній, кожух елеватора зернового після 90р., корпус вивантаж.шнека (подовжений), вал контрпривідний, подовжувач грохота.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у долучених до справи договорів на подальшу реалізацію придбаних запчастин, видаткових накладних, податкових накладних містяться розбіжності у номенклатурі придбаного та реалізованого товарів , не зазначені коди товару згідно УКТЗЕД, що унеможливлює ідентифікацію придбаних та реалізованих товарів як тотожних.

Отже доводи апеляційної висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 по справі № 820/3114/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Г.Є. Бершов О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 10.12.2018 року.