Справа № 1840/3716/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 1840/3716/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.

суддів: П'янової Я.В. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання - Струкової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами "NIBULON S.A." та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2018р. (суддя Савицька Н.В., м. Суми) по справі № 1840/3716/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С-БУДА АГРОСТАНДАРТ" до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "С-Буда Агростандарт" (далі - позивач, ТОВ "С-БУДА АГРОСТАНДАРТ") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач, Департамент ДВС МЮ України) і просить визнати протиправними дії службової особи відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича, щодо вимоги надання інформації від товариства з обмеженою відповідальністю "С-БУДА АГРОСТАНДАРТ".

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2018р. було задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "С-БУДА АГРОСТАНДАРТ" (вул. Троїцька, 24, м. Середино-Буда, Середино-Будський район, Сумська область, 41000, ) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001, ) про визнання дій протиправними.

Визнано протиправними дії старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо вимоги надання інформації від товариства з обмеженою відповідальністю "С-БУДА АГРОСТАНДАРТ".

Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "С-БУДА АГРОСТАНДАРТ" (вул. Троїцька, 24, м. Середино-Буда, Середино-Будський район, Сумська область, 41000, ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001, ) судові витрати в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись незаконність рішення суду першої інстанції, та на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Зокрема, апелянт посилався на те, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, не встановив, яке конкретно право чи інтерес позивача та в якій мірі вимогою державного виконавця №55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018 було порушено та не встановивши в оспорюваних процесуальних діях державного виконавця жодних невідповідностей вимогам частини другої статті 2 КАС України безпідставно визнав їх протиправними.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, "NIBULON S.A." подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись незаконність рішення суду першої інстанції, та на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Зокрема, апелянт послався на те, що рішення суду першої інстанції безпосередньо вплине на права та інтереси «NIBULON S.A.», як стягувача у виконавчому провадженні №55583162 з примусового виконання виконавчого листа №759/16206/14-ц від 28.12.2017.

При цьому, судом першої інстанції протиправно не залучено «NIBULON S.A.» у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

Також апелянт вказує на те, що позивач не є стороною чи учасником виконавчого провадження №55583162 та особою, яка залучається до виконавчих дій, а тому справа не підлягала розгляду у порядку, передбаченого статтею 287 КАС України.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Представником позивача надана заява про відкладення, яка не підлягає задоволенню, в зв'язку з необґрунтованістю. Так, про судове засідання позивача було повідомлено 26.11.2018 телефонограмою, тобто позивач своєчасно був обізнаний про судове засідання призначене на 06.12.2018 р.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що у провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №55583162 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м.Києва № 759/16206/14-ц, боржником в якому є ПрАТ "Компанія Райз".

03.09.2018 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренком Сергієм Володимировичем на адресу позивача направлено запит №55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018, яким вимагалось протягом трьох робочих днів з моменту отримання цього запиту подати до відділу примусового виконання рішень Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відомості про належне приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз" (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" ) () майно, що перебуває у позивача, та майно чи кошти, які позивач повинен передати приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз" (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" ) () та довідку про стан заборгованості позивача перед приватним акціонерним товариством "Компанія "Райз" (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" ) (), письмові пояснення щодо підстав і строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів.

Позивач, вважаючи вказані дії державного виконавця протиправними, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не є учасником чи стороною виконавчого провадження та не залучався до участі в ньому шляхом винесення державним виконавцем відповідної постанови, як це передбачено пунктом 6 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, тому вказане свідчить про протиправність дій державного виконавця щодо юридичної особи, яка не є учасником виконавчого провадження, а відтак, покладення на особу, яка не є ані боржником, ані іншим учасником виконавчого провадження, вимоги про надання інформації суперечить нормам Закону України "Про виконавче провадження ".

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Умови і порядок виконання на території України судових рішень визначаються Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Частиною першою статті 14 Закону №1404-VIII передбачено, що учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За правилами частини другої вказаної статті для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно частини першої статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 3, 14, 15 та 20 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача.

Частиною четвертою статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно частини п'ятої статті 18 Закону №1404-VIII під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Колегією суддів враховано, що у відповідності до пункту 9 розділу I Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов'язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Таким чином, вимога державного виконавця не є виконавчою дією, не стосується вжиття заходів примусового виконання рішення, а тому відповідач складаючи та направляючи на адресу позивача вищевказану вимогу діяв з метою розшуку майна боржника на виконання вимог статті 18 Закону №1404-VIII.

Статтею 53 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Отже, державний виконавець може звернутись до осіб, в розпорядженні яких перебуває майно чи кошти боржника, та на запит отримати у таких осіб відповідні відомості про майно боржника.

Водночас, чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством України не встановлено жодних обмежень періодів, за які може бути витребувана відповідна інформація.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №55583162 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва № 759/16206/14-ц, про визнання та надання згоди на виконання рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23 травня 2014 р. № 4323А(і) про стягнення заборгованості в розмірі 17 536 000 доларів США з ПАТ «Компанія «Райз» (боржник) на користь «NIBULON S.A.» (стягувач).

При цьому, колегія суддів зазначає, що не зважаючи на те, що позивач не є учасником чи стороною виконавчого провадження, державний виконавець має право відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII звернутись до нього з вимогою щодо надання інформації, яка необхідна йому для подальшого здійснення виконавчих дій в межах виконавчого провадження.

Оскільки предметом вимоги відповідача було витребування інформації щодо належне приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз" (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" ) () майна, що перебуває у позивача, та майна чи коштів, які позивач повинен передати приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз" (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" ) () та довідки про стан заборгованості позивача перед приватним акціонерним товариством "Компанія "Райз" (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" ) (), письмових пояснень щодо підстав і строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів, тому державний виконавець мав право надіслати позивачу вимогу від 03.09.2018 та витребувати у останнього відповідні відомості згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» та не здійснював виконавчих дій.

Посилання позивача на те, що відповідач не мав права витребовувати від нього інформацію щодо дебіторської заборгованості перед ПАТ «Компанія «Райз» від Товариства з обмеженою відповідальністю "С-БУДА АГРОСТАНДАРТ", колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, як вже зазначалось, п.3 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII надає державному виконавцю повноваження на вчинення таких дій без жодних умов чи обмежень та відповідач вимагав надати інформацію виключно про ПАТ «Компанія «Райз», що виключає втручання у таку господарську діяльність позивача.

При цьому, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення відповідачем територіальної юрисдикції при надісланні останнім вимоги, зважаючи на наступні обставини.

Згідно статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

У відповідності до пункту 3 розділу I Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Пунктом 4 розділу I вказаної Інструкції передбачено, що відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими, зокрема сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Відповідно до частини четвертої статті 18 Закону №1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України.

Відтак, Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України наділений повноваженнями щодо надіслання вимог, пов'язаних з виконанням рішень, за якими сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії службової особи відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича, щодо вимоги надання інформації від товариства з обмеженою відповідальністю "С-БУДА АГРОСТАНДАРТ".

Також, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції при розгляді даної справи помилково застосовано норми, визначені ст.287 КАС України.

Так, за правилами частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Однак, як вже було встановлено, позивач не є учасником виконавчого провадження за №55583163 і не залучався до проведення виконавчих дій, тому вказана справа не підлягала розгляду у порядку, визначеному статтею 287 КАС України, а повинна була розглядатись за загальними правилами розгляду адміністративних справ.

Разом з тим, посилання «NIBULON S.A.» на те, що судом першої інстанції протиправно не залучено «NIBULON S.A.» у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, колегія суддів вважає помилковими, оскільки згідно ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 заяву «NIBULON S.A.» про вступ у справу в якості третьої особи повернуто заявнику без розгляду як таку, що подана без додержання вимог частини першої статті 167 КАС України (а.с. 34-35).

Так, відповідно до правил частини першої статті 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб'єктності за відповідним законом іноземної держави (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Твердження апелянта «NIBULON S.A.» про те, що компанія зареєстрована у Швейцарській конфедерації, а тому відсутній код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки про вказані обставини не було зазначено в заяві про вступ у справу в якості третьої особи, та згідно додатків до вказаної заяви не додано документу, що є доказом її правосуб'єктності за відповідними законами іноземної держави (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Крім того, найменування компанії в заяві про вступ у справу в якості третьої особи зазначено на іноземній мові без перекладу, та не зазначено місцезнаходження такої юридичної особи.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що заяву «NIBULON S.A.» про вступ у справу в якості третьої особи судом першої інстанції повернуто без розгляду правомірно.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у задоволенні апеляційних скарг та відповідно у скасуванні рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2018р. в частині задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги NIBULON S.A." та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити .

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 по справі № 1840/3716/18 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "С-БУДА АГРОСТАНДАРТ" до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду .

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді Я.В. П'янова З.О. Кононенко

Повний текст постанови виготовлено 11.12.2018 року.