Справа № 2-а-1058/10/1512
Суддя: Войтов Г. В.
Дата ухвалення: 2010-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-а-1058/10/1512
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2010 року

Київський районний суд м. Одеси у складі: головуючого - судді - Войтова Г.В

при секретарі - Калашник С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ло УДАІ ГУМВС України в Одеській області та ІДПС 2 взводу ВДАІ м. Одеси ГУМВС України в Олеській області ОСОБА_2 - «Про визнання незаконним і скасування протоколу про адміністративне правопорушення», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання незаконним і скасування протоколу про адміністративне правопорушення, по якому просить суд визнати дії незаконними та скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії ВН № 101834 від 15 червня 2010 року, посилаючись на те. що 15 червня 2010 року у відношенні його був безпідставно складений протокол про адміністративне правопорушення.

Під час судового розгляду позивач заявив уточнення до адміністративного позову, по якому просить визнати незаконним і скасувати протокол про адміністративне правопорушення та скасувати постанову ВН № 384477 в справі про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що правил дорожнього руху не порушував. З пояснень позивача вбачається, що під час проїзду перехрестя вул. Церковна та вул. Отамана Головатого пересік пішохідний перехід на якому були відсутні пішоходи, будь якої перешкоди для руху не було, після проїзду перехрестя був зупинений працівниками ДАІ за порушення правил проїзду перехрестя та ненадання переваги в русі пішоходам. На пояснення, які надавались працівникам ДАІ вони не звертали уваги, а лише скали незаконно протокол про адміністративне правопорушення та притягнули до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача про час, дату та місце судового засідання сповіщався належним чином, в судове засідання з'явився, надавши судові письмові заперечення, з яких вбачається твердження, що відповідач діяв правомірно через порушення позивачем ПДР, а також надав судові роздруківку відео запису, яким було зафіксоване правопорушення позивачем.

Суд, вислухавши думку, доводи та пояснення позивача, ознайомившись з матеріалами справи, наданими доказами, вважає адміністративний позов позивача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення підлягаючим задоволенню, на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України та КпАП України.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 червня 2010 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 450 гривен відповідно до постанови про накладання штрафу, з якої вбачається, що така відповідальність у позивача настала внаслідок порушення вимог п. 16.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, оскільки на перехресті вул. Церковна та вул. Отамана Головатого в м. Одесі порушив правила проїзду пішохідного переходу.

Так, з пояснень позивача вбачається, що він керуючи автомобілем Субару державний номер АА 4231 CO, за вказаною адресою виконуючи поворот знаходився вже на пішохідному переході, під час завершення проїзду перехрестя на протилежній стороні пішохід тільки став на проїзну частину, інтервал між транспортним засобом та пішоходом

складало більш як три смуги руху. Не безпеки для руху пішоходові не створював, тому як вже покинув проїжджати зазначене перехрестя.

З протоколу та постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що порушення позивача було зафіксовано на відео, але не вказано яке саме та яким чином.

У відповідності до п. 13.7 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтошспекції МВС України (затверджено наказом МВС 27.03.2009 року № 111), до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Тому при оцінці, як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників, а вони відсутні.

Ухвалою суду у відповідача витребувалась роздруківка відеозапису чи фото фіксації у відношенні позивача, в судовому засіданні під час перегляду відеозапису, наданого відповідачем, було встановлено, що позивач здійснював проїзд перехрестя вул. Церковна та вул. Отамана Головатого в м. Одесі, знаходився вже на пішохідному переході та завершував його проїзд, в цю мить пішохід на протилежній частині тільки почав рух через проїзну частину. Відстань між транспортним засобом та пішоходом складала дві смуги руху.

З письмових заперечень представника відповідача вбачається, що така відео фіксація була здійснена на відеокамеру, яка не являється технічним засобом фіксації, не проходила повірку, не стоїть на обліку та бапансі ДАІ. не відомо, чи проходила відповідне навчання особа, яка здійснювала відео фіксацію зазначеного. Доказів на підтвердження зазначених обставин, відповідачем не було надано жодних доказів.

Відповідно до ст. 245, 276, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Так, враховуючи викладене, та з копій постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що при розгляді справи відповідачем не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Враховуючи викладене, суд вважає, що приймаючи постанову про адміністративне правопорушення, відповідач - інспектор ДАІ, допустив неповноту і однобічність при з'ясуванні всіх обставин справи, а відповідно не дав їм належної оцінки, внаслідок чого передчасно зробив висновок про накладання на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 450 грн.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до пунктів 3. 6, 7 наказу МВС України від 27.03.2009 року № 111 „Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України" працівник ДПС зобов'язаний досконало знати Правила дорожнього руху та інші нормативно-правові акти, що регламентують діяльність у сфері безпеки дорожнього руху, неухильно дотримуватися законності, застосовувати заходів адміністративного впливу до порушників виключно в установленому порядку передбачених чинним законодавством.

Відповідач - працівник Державтоінспекції при здійсненні відносно позивача владних повноважень, повинен діяти у спосіб та у межах повноважень, які визначені вищезазначеними нормативно-правовими актами, в межах своєї компетенції, неупереджено. не зловживаючи своїм службовим положенням.

В іншому випадку, дії працівників Державтоінспекції не грунтуються на законі, що тягне за собою неминуче скасування наслідків цих дій (протоколу про адміністративне порушення, винесення постанови за таким протоколами та інш.).

Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Тобто позивач, як громадянин правової держави та як учасник дорожнього руху, має право на те, щоб працівники Державтоінспекції при здійсненні щодо нього владних повноважень діяли у спосіб та у межах повноважень, які визначені вищезазначеними нормативно- правовими актами.

В Україні діє принцип верховенства права.

Судове рішення (постанова) є найважливішим актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права.

Суд, виконавши всі вимоги адміністративно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, шо підлягають застосуванню до даних правовідносин.

У рішенні суду (постанові) повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення (постанова) по справі є актом, яким підтверджується наявність або відсутність спірних правовідносин, його конкретний зміст і в такий спосіб спірні правовідносини перетворюються в безспірні, підлягаючими примусовому виконанню.

На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 293 КУпАП, суд. як орган, що розглядає адміністративний позов (скаргу або протест) на постанову по справі про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і аргументованість винесеної постанови, прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8. 9, 17, 19, 159-163, 167 КАС України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Одеській області та ІДПС 2 взводу ВДАІ м. Одеси ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 - «Про визнання незаконним і скасування протоколу про адміністративне правопорушення та постанови» - задовольнити.

Скасувати постанову серії ВН № 384477 від 15 червня 2010 року ІДПС 2 взводу ВДАІ м. Одеси ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КпАП України - штрафу в розмірі 450 гривен.

Постанова суду у справах з приводу рішення, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В.Войтов