Справа № 808/1873/18
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

10 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 808/1873/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

секретар судового засідання Лащенко Р.В.

за участі представника позивача Пекній Т.В.

представника відповідача Майстренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.07.2018 р. (суддя Лазаренко М.С., повне судове рішення складено 26.07.2018 р.) в справі № 808/1873/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Індустрія Інвест» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Індустрія Інвест» (далі - ТОВ «НВО «Індустрія Інвест») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.03.2018 р. № UA112080/2018/00126, рішення про коригування митної вартості товарів від 19.03.2018 р. № UA112080/2018/000015/2.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.07.2018 р. позов задоволено, визнано протиправними та скасовані рішення про коригування митної вартості товарів від 19.03.2018 р. № UA112080/2018/000015/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.03.2018 р. № UA112080/2018/00126.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення через невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги повторюють підстави, за якими відповідач заперечував проти позову. Апелянтом, зокрема, зазначено, що ненадання декларантом документів (чи відомостей) в повному обсязі відповідно до приписів статті 53 Митного кодексу України, що підтверджують митну вартість товарів, свідчить про правомірність рішення про коригування митної вартості товарів. На думку апелянта, судом першої інстанції необґрунтовано прийнято пояснення позивача щодо помилки у платіжному дорученні в графі призначення платежу в частині зазначення дати інвойсу, оскільки такі пояснення не надавались декларантом митниці при здійсненні митного оформлення товару, тобто вважається, що такі пояснення були відсутні у розпорядженні митниці, а розбіжності не усунуті декларантом, з урахуванням того, що інвойс та банківські платіжні документи є основними документами, що підтверджують митну вартість товару. Також апелянт вважає неправильним висновок суду першої інстанції про підтвердження заявленої митної вартості додатково наданими позивачем документами, оскільки надані додатково декларантом документи не підтверджують заявлену митну вартість та мають посилання на документи, які не надавались до митного оформлення. Вказує на необґрунтованість висновку суду першої інстанції про відсутність у органу доходів та зборів повноважень щодо додаткової перевірки первинно поданих документів, оскільки після надання додаткових документів відповідачем не здійснювалась додаткова перевірка первинно наданих документів.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.09.2017 р. між ТОВ «НВО «Індустрія Інвест» та фірмою Нінбо Фрелюкс Лайтінг Аппліанс Ко., ЛТД (м. Нінбо, Китайська Народна Республіка) укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу № F0917-08002, за яким фірма Нінбо Фрелюкс Лайтінг Аппліанс Ко., ЛТД зобов'язується поставити, а ТОВ «НВО «Індустрія Інвест» зобов'язується прийняти та оплатити товар відповідно до умов контракту. Відповідно до умов зазначеного контракту на митну території України поставлений товар, а саме: світодіодні лампи-трубки-GALAXY, з цоколем G13, а світодіодним джерелом світла, з ступенем захисту (C3) 20: Т8 LED tube/T8 світодіодна трубка 9W 720 Л, 160-260V Лм/Вт, ПФ 0.5 СЗ 20, колір White, світловий потік 6500 - 5000 шт. Т8 LED tube/T8 світодіодна трубка 7W 700Лм, 160-260V, ефективність 100 Лм/Вт, ПФ 0.9 СЗ 20, колір White, світловий потік 6500 - 5000 шт.

Для митного оформлення вказаного товару позивачем подано до митного органу митну декларацію №UA112080/2018/005917 від 16.03.2018 з визначенням митної вартості товару за ціною контракту з використанням основного методу визначення митної вартості.

Разом з митною декларацією № UA112080/2018/005917 від 16.03.2018 позивачем до митного оформлення подано: пакувальний лист № б/н від 26.01.2018; інвойс № F0917-08002-2 від 25.01.2018; коносамент № МRFВ18012258В від 04.02.2018; автотранспортна накладна № 8060/1 від 14.03.2018; сертифікат про походження товару № 18С3302Z0009/00003 від 27.02.2018; платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах № 109 від 22.02.2018; рахунок №51 від 15.03.2018 (про надання транспортно-експедиційних послуг); довідка ТОВ «Еврофорвард» про транспортні витрати 1503-01 від 12.03.2017; договір про транспортно-експедиційні послуги № 05/12/14 від 12.05.2014; лист № 112/1 від 05.03.2018.

В той же день додатково позивачем надано наступні документи: митна декларація країни відправлення № від 04.02.2018; платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах № 108 від 22.01.2018; платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах № 99 від 15.09.2017; каталог товарів вх. № 1 від 08.02.2018; прайс-лист від 04.09.2017; додаток № 1 від 04.09.2017 до контракту № F0917-08002 від 04.09.2017; контракт купівлі-продажу № F0917-08002 від 04.09.2017; договір транспортно-експедиційного обслуговування № 280917 від 28.09.2017.

Під час здійснення Запорізькою митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів та перевірки документів, поданих до митниці, для підтвердження митної вартості товарів за митною декларацією UA12080/2018/005917 від 16.03.2018 встановлено розбіжності, а саме:

1) згідно з пп. 3 зовнішньоекономічного контракту термін поставки товару складає 45-55 календарних днів з дня отримання продавцем 20% попередньої оплати, яка згідно з платіжним дорученням № 99 оплачена 15.09.2017, а товар відправлено згідно з коносаментом № МRFB18012258В від 04.02.2018. Тобто, термін поставки прострочено та не виконано умови контракту;

2) в гр. 70 платіжного доручення № 109 на попередню оплату товару невірна дата інвойсу № F0917-08002-2 від 26.01.2018, повинно бути 25.01.2018.

Декларанту запропоновано відповідно до п. 3 ст. 53 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

19 березня 2018 року декларантом на виконання вимог п. 3 ст. 53 Митного кодексу України надано відповідачу наступні документи: 1) комерційну пропозицію від 04.09.2017; 2) лист підприємства відносно розрахунків вартості товару № 129 від 19.03.2018; 3) пакувальний лист до інвойсу F0917-08002 від 04.09.2017 року.

За результатом аналізу додатково наданих декларантом документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів встановлено наступні зауваження, недоліки та розбіжності:

1) пакувальний лист до інвойсу № F0917-08002 від 04.09.2017 не стосується заявленого товару;

2) відомості в листі підприємства відносно розрахунку вартості від 19.03.2018 № 129 є довідковими та направлені на усунення розбіжностей, але не підтверджують митну вартість товарів.

Оскільки, на думку митного органу, подані разом з митною декларацією документи містили зазначені розбіжності, Запорізькою митницею ДФС складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2018/00126 від 19.03.2018 та винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA11208 0/2018/000015/2 від 19.03.2018.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що подані позивачем до митного оформлення документи, хоча і містили певні недоліки в оформленні, проте у сукупності надавали митному органу можливість перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару, оскільки вказані документи не містили розбіжностей щодо найменування імпортованого товару, його кількості та вартості, тому дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв'язку з чим рішення відповідача є протиправними.

Суд вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі контракту, укладеного 04.09.2017 р. між ТОВ «НВО «Індустрія Інвест» та фірмою Нінбо Фрелюкс Лайтінг Аппліанс Ко., ЛТД (Китайська Народна Республіка) № F0917-08002 на поставку товарів, позивачем ввезено на митну територію України товари - світодіодні лампи-трубки-GALAXY, з цоколем G13, а світодіодним джерелом світла, з ступенем захисту (C3) 20: Т8 LED tube/T8 світодіодна трубка 9W 720 Л, 160-260V Лм/Вт, ПФ 0.5 СЗ 20, колір White, світловий потік 6500 - 5000 шт. Т8 LED tube/T8 світодіодна трубка 7W 700Лм, 160-260V, ефективність 100 Лм/Вт, ПФ 0.9 СЗ 20, колір White, світловий потік 6500 - 5000 шт.

16.03.2018 р. метою здійснення митного товару, ввезеного позивачем за зазначеним вище контрактом, до Запорізької митниці ДФС декларантом позивача подано вантажну митну декларацію №UA112080/2018/005917.

Разом з митною декларацією № UA112080/2018/005917 від 16.03.2018 р. декларантом подано до митного оформлення наступні документи: пакувальний лист № б/н від 26.01.2018 р.; інвойс № F0917-08002-2 від 25.01.2018 р.; коносамент № МRFВ18012258В від 04.02.2018 р.; автотранспортна накладна № 8060/1 від 14.03.2018 р.; сертифікат про походження товару № 18С3302Z0009/00003 від 27.02.2018 р.; платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах № 109 від 22.02.2018 р.; рахунок №51 від 15.03.2018 р. про надання транспортно-експедиційних послуг; довідка ТОВ «Еврофорвард» про транспортні витрати 1503-01 від 12.03.2017 р.; договір про транспортно-експедиційні послуги № 05/12/14 від 12.05.2014 р.; лист № 112/1 від 05.03.2018 р.

В той же день додатково декларантом надано відповідачу наступні документи: митну декларацію країни відправлення № від 04.02.2018 р.; платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах № 108 від 22.01.2018 р.; платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах № 99 від 15.09.2017 р.; каталог товарів вх. № 1 від 08.02.2018 р.; прайс-лист від 04.09.2017 р.; додаток № 1 від 04.09.2017 р. до контракту № F0917-08002 від 04.09.2017 р.; контракт купівлі-продажу № F0917-08002 від 04.09.2017 р.; договір транспортно-експедиційного обслуговування № 280917 від 28.09.2017 р.

Позивачем заявлена митна вартість товару за ціною контракту (основний метод) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України.

Запорізькою митницею ФС під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості встановлено розбіжності в поданих декларантом документах:

1) згідно з пп. 3 зовнішньоекономічного контракту термін поставки товару складає 45-55 календарних днів з дня отримання продавцем 20% попередньої оплати, яка згідно з платіжним дорученням № 99 оплачена 15.09.2017 р., а товар відправлено згідно з коносаментом № МRFB18012258В від 04.02.2018 р., тобто, термін поставки прострочено та не виконано умови контракту;

2) в гр. 70 платіжного доручення № 109 на попередню оплату товару невірна дата інвойсу № F0917-08002-2 від 26.01.2018 р., повинно бути 25.01.2018 р.

Декларанту запропоновано відповідно до п. 3 ст. 53 Митного кодексу України для твердження заявленої митної вартості протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи, за бажанням, для підтвердження митної вартості.

19.03.2018 р. декларантом на виконання вимог п. 3 ст. 53 Митного кодексу України надано відповідачу наступні документи: 1) комерційну пропозицію від 04.09.2017 р.; 2) лист підприємства відносно розрахунків вартості товару № 129 від 19.03.2018 р.; 3) пакувальний лист до інвойсу F0917-08002 від 04.09.2017 р.

Відповідачем за результатом аналізу додатково наданих декларантом документів встановлено, що пакувальний лист до інвойсу № F0917-08002 від 04.09.2017 р. не стосується заявленого товару; відомості в листі підприємства відносно розрахунку вартості від 19.03.2018 р. № 129 є довідковими та направлені на усунення розбіжностей, але не підтверджують митну вартість товарів.

Запорізькою митницею 19.03.2018 р. прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA112080/2018/000015/2 у відношенні митної декларації № UA112080/2018/005917 за другорядним методом (за резервним методом), у зв'язку з чим митна вартість товару визначена на рівні 7,51 дол.США/кг.

19.03.2018 р. Запорізькою митницею прийнята картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2018/00126.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларація митної вартості подається у разі:

1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;

2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;

3) якщо покупець та продавець пов'язані між собою.

Згідно з ч. ч. 8-9 цієї статті у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

Згідно з ч. 6 цієї статті орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як зазначено вище, підставою для коригування митної вартості є встановлення в ході здійснення митного контролю наявності розбіжностей в поданих для митного оформлення документах, які, на думку відповідача, унеможливлюють перевірку числового значення митної вартості імпортованого товару.

Судом встановлено, що декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару подані документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару Запорізькою митницею встановлено, що документи, які надані для митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.

Стосовно посилання апелянта про те, що згідно з пп. 3 зовнішньоекономічного контракту термін поставки товару складає 45-55 календарних днів з дня отримання продавцем 20% попередньої оплати, яка згідно з платіжним дорученням № 99 оплачена 15.09.2017 р., а товар відправлено згідно з коносаментом № МRFB18012258В від 04.02.2018 р., тобто, термін поставки прострочено та не виконано умови контракту, а також з приводу того, що в гр. 70 платіжного доручення № 109 на попередню оплату товару невірна дата інвойсу № F0917-08002-2 від 26.01.2018 р., повинно бути 25.01.2018 р, суд зазначає наступне.

Дійсно, пунктом 3 контракту встановлено, що строк поставки товару складає 45-55 календарних днів від дня отримання постачальником 20% попередньої оплати від покупця та узгодження упаковки.

Попередня оплата здійснена позивачем 15.09.2017 р., упаковка погоджена у грудні 2017 р., що підтверджено листом № 129 від 19.03.2018 р.

Датою відправлення товару згідно з коносаментом є 04.02.2018 р.

Разом з тим, порушення строків відправлення товару не є обставиною, що відбулась з вини імпортера (позивача), а також такою, що будь-яким чином може вплинути на митну вартість товару.

Також судом встановлено, що позивачем здійснена оплата імпортованого товару наступним чином: платіжним дорученням № 99 від 15.09.2017 р. на суму 14700,7 дол. США, № 109 від 22.08.2018 р. на суму 10777,69 дол. США, № 108 від 22.12.2018 р. на суму 46313,60 дол. США. Таким чином, загальна сума, перерахована позивачем постачальнику, складає 71792 дол. США, що відповідає сумі поставки, вказаній у додатку № 1 до контракту.

При формуванні платіжного доручення № 109 від 22.02.2018 р. позивачем допущено описку в графі «Призначення платежу» в частині помилкового зазначення дати інвойсу 26.01.2018 р. замість 25.01.2018 р.

Задля підтвердження заявленої митної вартості та усунення розбіжностей у наданих документах декларантом органу доходів і зборів надано комерційну пропозицію від 04.09.2017 р., лист відносно розрахунків вартості товару № 129 від 19.03.2018 р., пакувальний лист до інвойсу F0917-08002 від 04.09.2017 р.

При цьому суд зазначає, що твердження апелянта, що пакувальний лист № А0917-08002 не стосується заявленого товару, спростовується змістом пакувального листа, оскільки його зміст відповідає змісту інвойсу.

Суд вказує, що не зважаючи на те, що подані позивачем до митного оформлення документи містили певні недоліки в оформленні, проте такі недоліки не перешкоджали органу доходів і зборів перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару, оскільки вказані документи не містили розбіжностей щодо найменування імпортованого товару, його кількості та вартості.

Відтак, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про не числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для корегування заявленої декларантом митної вартості.

Суд зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів митний орган повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

10 квітня 2008 року Верховною Радою України шляхом прийняття Закону України № 250-VI ратифіковано Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася до Угоди про СОТ, чим держава взяла на себе зобов'язання, серед іншого, дотримуватися положень Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994).

Відповідно до статті VII п. 2. (a) Генеральної угоди по тарифам и торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках.

Пунктом 2(b) статті VII ГААТ 1947 встановлено, що від "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов'язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.

Суд зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів митний орган повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Суд не піддає сумніву право митного органу контролювати митну вартість, заявлену декларантом, але такий контроль повинен здійснюватися в межах повноважень, наданих діючим законодавством. При цьому враховується, що статтею 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року визначено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як обмежуюче або таким, що ставить під сумнів право податкових адміністрацій переконуватися у правдивості або точності будь якої заяви, документу або декларації, що надаються для цілей митної оцінки.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару, митниця виходила з наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості. Однак, в порушення вимог ст. 57 Митного кодексу України митницею не доведено неможливість застосування інших (попередніх) методів (2а-2г) визначення митної вартості товару, а застосовано резервний метод, який відповідно до наведених вище норм законодавства застосовується у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена за попередніми методами.

Суд зазначає, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 11.09.2012 р. (реєстраційний № 26347525 в Єдиному державному реєстрі судових рішень), а також в постанові від 31.03.2015 р. в справі № 21-53а15, відповідно до якого митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

На підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, з урахуванням умов поставки товару, митний орган мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідності витребовування додаткових документів.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій щодо відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а встановлені судом обставини свідчать про надання позивачем достатнього обсягу документів, необхідних для визначення митної вартості за основним методом. При цьому відповідачем не доведено обґрунтованість виникнення сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару за ціною договору.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Митним органом не спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об'єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 Митною кодексу України.

Відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не спростовані відповідачем.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.07.2018 р. в справі № 808/1873/18 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.07.2018 р. в справі № 808/1873/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Індустрія Інвест» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 10.12.2018 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.12.2018 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко