Справа № 640/19313/18
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 листопада 2018 року м. Київ №640/19313/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Костенко Д.А., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "АВАНТ-БАНК" Ларченко Ірини Миколаївни, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ "АВАНТ-БАНК" Кічука Олега Івановича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Згідно із ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру судовий збір сплачується за ставкою, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який визначається законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду (704,80 грн.).

Звертаючись до суду, позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене повідомленням від 25.02.2016 №887/8 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Авант-Банк" Ларченко І.М., щодо віднесення до нікчемних правочинів договору банківського рахунку фізичної особи №Д-Ф/16/1019 - операції щодо перерахування коштів з рахунку фізичної особи на рахунок №_ у ПАТ "Авант-Банк", відкритого на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №Д-Ф/16/1019-01247, укладеного 26.01.2016 між ОСОБА_1 та ПАТ "Авант - Банк", яка була проведена 29.01.2016 на суму 8000 (вісім тисяч) доларів США 00 центів;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Авант-Банк" Кічука О.І. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Авант - Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які були розміщені на рахунку НОМЕР_1 в іноземній валюті - 8000 (вісім тисяч) доларів США 00 центів, який відкритий на підставі договору банківського вкладу фізичної особи №Д-Ф/16/1019-01247, укладеного 26.01.2016 між ОСОБА_1 та ПАТ "Авант - Банк".

Як встановлено судом, заявлені позивачем вимоги фактично складаються із однієї позовної вимоги немайнового характеру, за яку необхідно сплатити судовий збір в загальному розмірі 704,80 грн.

Водночас документа а підтвердження сплати судового збору позивач до позовної заяви не додав. Водночас у позовній заяві позивач зазначає, що є споживачем банківських послуг, тому звільняється від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Вказане твердження позивача є помилковим і відхиляється судом з наступних підстав.

Згідно рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) 10.11.2011 №15-рп/2011 (номер справи №1-26/2011) положення Закону, які є предметом офіційного тлумачення у справі, спрямовані на захист прав споживачів кредитних послуг та збалансування цих прав з іншими суспільними цінностями, що захищаються публічною владою. Тому в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України слід розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Як слідує з наведеного, положення ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" відноситься до реалізації прав споживачів саме під час укладання та виконання споживчих кредитів. Натомість відносини, що становлять предмет даної адміністративної справи, є відмінними від тих, які підпадають під регулювання Закону України "Про захист прав споживачів", а відтак, положення ч. 3 ст. 22 цього Закону застосуванню у даному випадку не підлягають, що свідчить про помилковість тверджень позивача щодо наявності підстав для звільнення його від сплати судового збору при поданні даного позову.

За таких обставин позовна заява не відповідає ч. 3 ст. 161 КАС України з огляду на ненадання до неї документа про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя

у х в а л и в:

1. Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду документа на підтвердження сплати судового збору на суму 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Ухвала про залишення позовної заяви без руху згідно з ч. 2 ст. 256 КАС України набирає законної сили з моменту її підписання та згідно з ч. 1 ст. 294 КАС України не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Д.А. Костенко