Справа № 645/6602/18
Суддя: Іващенко С. О.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/6602/18
Провадження № 2-а/645/191/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Іващенко С.О.,

секретар судового засідання - Новицької Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції м.Харкова лейтенанта поліції Андріянова Антона Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора УПП в Харківській області ДПП НП України лейтенанта поліції Андріянова Антона Петровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 687212 від 23.10.2018, а справу про адміністративне правопорушення- закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 23 жовтня 2018 року інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції Андріяновим Антоном Петровичем відносно неї було складено згадану постанову, відповідно до якої її притягнуто до адміністративної відповідальності, що передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП, та накладено штраф в сумі 51 грн. за порушення п. 2.3.в. Правил дорожнього руху України, що нібито полягало у наступному: «водій керував ТЗ обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки». Позивач з вказаною постановою не згодна, оскільки порушення не вчиняла та здійснюючи рух на транспортному засобі HYUNDAI ACCЕTNT НОМЕР_1 була пристебнута ременем безпеки, тобто користувалась ним. Також вказує, що постанова була складена при неповному та необ'єктивному з'ясуванні усіх обставин справи, за її відсутності, з порушенням права на розгляд справи за місцем вчинення правопорушення (за місцезнаходженням уповноваженого органу) та прав користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо. Постанова не містить визначених законодавцем даних (не відповідає формі) та не підтверджується жодними доказами, а тому є протиправною.

Позивач - ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_4, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, через канцелярію суду надали заяви, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити та слухати справу за їх відсутності.

Відповідач - інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції Андріяновим Антоном Петровичем в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання поштових відправлень, причини неявки суду не повідомив. Відзиву або заперечень на позов до суду не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до положень ч.4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 687212 від 23.10.2018, складеною інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції Андріяновим Антоном Петровичем, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 51 грн.

Згідно вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.3.в. Правил дорожнього руху України, а саме: рухаючись по вул. Краснодарська, 171ж у м. Харкові водій керував транспортним засобом HYUNDAI ACCЕTNT НОМЕР_1, обладнаним засобами пасивної безпеки, та був непристебнутий ременем безпеки.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 126 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 р. у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У такій постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Тобто, в КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Суд встановив, що оскаржувана постанова складена за відсутності позивача та взагалі не містить відомостей про роз'яснення позивачу прав за статтею 268 КУпАП, а також строк її оскарження за статтею 289 КУпАП. Тобто, розгляд відповідачем справи про адміністративне правопорушення та складання оскаржуваної постанови суперечить вимогам щодо об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав позивача, закріплених у статтях 268, 276 КУпАП, зокрема на розгляд справи за місцем вчинення правопорушення (за місцезнаходженням уповноваженого органу) та право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Відповідно до положень п. 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, що підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв зазначаються відомості, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Однак, в порушення вимог вищевказаної Інструкції, в оскаржуваній Постанові взагалі не зазначено: - кому належить транспортний засіб; - якою статтею КУпАП керувався працівник поліції під час складання постанови в справі про адміністративне правопорушення; - які документи додаються до постанови; - відмітка про роз'яснення прав за статтею 268 КУпАП; - строк її оскарження за статтею 289 КУпАП.

Крім того, відповідно до положень ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Однак, в оскаржуваній постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), що свідчить про відсутність такого.

Як вбачається з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вже відзначалось, згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у постанові про адміністративні правопорушення потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи з викладеного, обставини, на які посилається Відповідач в оскаржуваній постанові не підтверджені належними та допустимими доказами, а на докази, які можливо наявні у відповідача (проте посилання на них відсутнє у оскаржуваній постанові) останній не може посилатись в силу ч. 2 ст. 77 КАС України. Натомість, заслуговують на увагу письмові пояснення позивача, що 23.10.2018, здійснюючи рух на транспортному засобі HYUNDAI ACCЕTNT НОМЕР_1 вона була пристебнута ременем безпеки. Рухаючись по вул. Краснодарська, 171ж у м. Харкові на вимогу поліцейського зупинилась, після чого ремінь безпеки був відстебнутий, що не є порушенням правил користування ременями безпеки.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, не підтверджено належними та допустимими доказами, відповідач жодним чином не спростував доводів позивача щодо порушення процедури розгляду справи, не надання йому можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Крім того, у 1997 році Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, у зв'язку з чим взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції .

Частина 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Суд, оцінюючи надані у справі докази в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

У ч. 3 ст. 62 Конституції України закріплено основоположні принципи презумпції невинуватості та визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідачем всупереч вимогам ч. 2 ст.77КАС України наявність порушення позивачем Правил дорожнього руху України не доведено, у зв'язку з чим суд вважає можливим задовольнити позов та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 687212 від 23.10.2018, складеною інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції Андріяновим Антоном Петровичем, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 245, 246, 251, 280 КУпАП, ст. ст. 5, 9, 19, 77, 241-246, 286, КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції м.Харкова лейтенанта поліції Андріянова Антона Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Андріянова Антона Петровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 687212 від 23.10.2018, а справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня його складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1.

Відповідач: Інспектор роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції м.Харкова лейтенант поліції Андріянов Антон Петрович, місцезнаходження: 61033, м.Харків, вул.. Шевченко, буд. 315-А.

Повний текст рішення виготовлено 10.12.2018 року.

СУДДЯ: