Справа № 569/20626/18
Суддя: Галінська В. В.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

при секретарі - Калетинець Т.В.

справа № 569/20626/18, провадження № 2-а/569/748/18,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Інспектор Управління патрульної поліції у Волинській області рядовий поліції Шелест Роман Олегович ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у Волинській області рядового поліції Шелеста Романа Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до інспектора Управління патрульної поліції у Волинській області рядового поліції Шелеста Романа Олеговича, в якому просить протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №678562 від 20.10.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 20 жовтня 2018 року інспектором патрульної поліції Шелестом Романом Олеговичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №678562, в якій зазначено, що 20.10.2018 року в місті Луцьку по вулиці Лесі Українки, 22 водій здійснив зупинку ТЗ ближче 30 м. від зупинки маршрутних ТЗ чим порушив п.15.9е ПДР - порушення зупинок ближче 30 м. від посадочних майданчиків для зупинки маршрутних ТЗ, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.122 КУпАП. Вважає, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав.

20 жовтня 2018 року керуючи своїм автомобілем здійснив вимушену зупинку по вулиці Глушець, 1, міста Луцьк, біля дорожнього знаку 5.44 "Місце зупинки таксі", відразу після чого до нього підійшов інспектор патрульної поліції Шелест Р.О. та звинуватив у порушенні правил зупинки ТЗ, а саме ближче 30 м. від зупинки маршрутних ТЗ. Після того, як він надав посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль, інспектор сів до службового автомобіля та повернувшись за кілька хвилин вручив йому постанову. При цьому, інспектором не складався протокол про вчинення адміністративного правопорушення, жодних замірів не проводилося, свідки не залучалися, місце вчинення порушення в постанові не відповідає дійсності, оскільки в постанові зазначено вул.Лесі Українки, 22, а в дійсності вул.Глушець, 1. Крім того, він був позбавлений можливості надавати пояснення, оскільки інспектор надав таку можливість тільки після винесення постанови, а вимушену зупинку він здійснив в зоні дії знаку 5.44 "Місце зупинки таксі", а не знаку 5.41.1 "Пункт зупинки автобуса".

30 листопада 2018 року за вх.№61912/18 на адресу суду представником відповідача Бубнюк Л.Є. подано відзив на позов, в якому зазначають, що відповідно до ст.283 КУпАП оскаржувана постанова містить всі вимоги, що встановлює КУпАП, а саме: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Приймаючи до уваги те, що постанова ЕАВ №678652 від 20.10.2018 року винесена інспектором роти №4 батальйону УПП у Волинській області ДПП Шелестом Р.О., як посадовою особою органу Національної поліції у відповідності до вимог КУпАП та суб"єктом владних повноважень у відповідності до пункту 7 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства, постанова за формою і змістом відповідає вимогам ст.283 КУпАП, а тому вона є законною.

Також вказують, що 20.10.2018 року о 10 год. 11 хв. при несенні служби у м.Луцьк, поліцейським роти №4 батальйону УПП Волинської області Шелестом Романом Олеговичем, було зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: водій ТЗ Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1, як було встановлено пізніше ОСОБА_1, здійснив зупинку ТЗ ближче 30 м. від посадочних майданчиків для зупинки маршрутних ТЗ, чим порушив п.15.9 "е" ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. Оскільки було виявлено правопорушення було застосовано превентивний захід передбачений ст.32,35 ЗУ "Про Національну поліцію", такі, як зупинення ТЗ та перевірка документів особи, з чітким поінформуванням водія про конкретну причину зупинення ТЗ з детальним описом підстав зупинки. Встановивши особу порушника, було розпочато підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було встановлено, що розгляд даної справи належить до компетенції Національної поліції України та компетенції інспектора роти №4 УПП у Волинській області Шелеста Р.О. відповідно до покладених повноважень. На підставі ст.268 КУпАП, було заслухано усні пояснення ОСОБА_1 по факту вчиненого ним правопорушення. Таким чином, всебічно, повно і об"єктивно дослідивши всі обставини вчинення гр.ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП, заслухавши та врахувавши його усні пояснення, було винесено спірну постанову, яка оголошена порушнику негайно після закінчення розгляду справи. Копію постанови позивачем отримано особисто під підпис.

Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами розгляду позовного провадження окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст.ст. 268, 269 КАС України у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11:30 год. 15 листопада 2018 року, визначено відповідачу строк для подання відзиву.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

20 жовтня 2018 року інспектором Управління патрульної поліції у Волинській області рядовим поліції Шелестом Романом Олеговичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №678562 від 20.10.2018 року, відповідно до якої постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., у зв"язку зі скоєнням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також в постанові зазначено, що 20.10.2018 року о 10:08 год. м.Луцьк, вул..Лесі Українки, 22, водій здійснив зупинку ТЗ ближче 30 м. від зупинки для маршрутних ТЗ, чим порушив п.15.9.е ПДР - Порушення зупинок ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних ТЗ.

Під час дослідження копії фотознімка з місця вчинення адміністративного правопорушення, які надані позивачем, вбачається, що ОСОБА_1 здійснив зупинку в дії знаку 5.44 "Місце зупинки таксі".

Відповідно до розділу 4 п.5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція), постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Розділом 1 п.4 Інструкції передбачено що постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п'ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні (п.6 розділу 4 Інструкції).

Як вбачається з наявних матеріалів справи копія постанови отримано позивачем 20 жовтня 2018 року, від підпису позивач відмовився, з постановою не згідний.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов"язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У п. 15.9 "е" ПДР України встановлено, що зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину,порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів,буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п»ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Як роз"яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у відповідності до норм діючого законодавства.

В матеріалах справи міститься лише постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, розяснені права, надано можливість скористатися юридичною допомогою, розглянуто клопотання в разі їх наявності, заслухані свідки.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що відповідачем всупереч положень Кодексу України про адміністративні правопорушення не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст.ст.278,279 КУпАП.

Судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення, скасування якої є предметом позову, не містить обставин, які б встановлювали наявність адміністративного порушення, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження події адміністративного правопорушення, відсутні будь-які пояснення свідків події, відеозапис тощо.

Позивач заперечує проти порушення ним дорожнього руху України, зазначає, що інспектором поліції при винесенні постанови не було враховано всіх обставин справи, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не заслухані особи, які беруть участь у справі, а також місце вчинення порушення не відповідає дійсності.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Однак, відповідачем не надано до суду жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем Правил дорожнього руху, наявність в його діях складу правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов"язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, інспектором Управління патрульної поліції у Волинській області рядовим поліції Шелестом Романом Олеговичем вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №678562 від 20.10.2018 року слід скасувати.

Згідно з ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у Волинській області рядового поліції Шелеста Романа Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ №678562 від 20.10.2018 року винесену інспектором Управління патрульної поліції у Волинській області рядовим поліції Шелестом Романом Олеговичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1,

відповідач: Інспектор Управління патрульної поліції у Волинській області рядовий поліції Шелест Роман Олегович , м.Луцьк, вул.Залізнична, 15.

Повне судове рішення складене 12 грудня 2018 року.

Суддя -