Справа № 160/8683/18
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 листопада 2018 року Справа 160/8683/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптотрейдж» до державного реєстратора Дніпровської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачова Віктора Анатолійовича, Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» про визнання незаконними дій, скасування рішення, поновлення права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптотрейдж» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до державного реєстратора Дніпровської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачова Віктора Анатолійовича, Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» з вимогами:

- визнати незаконними дії державного реєстратора Дніпровської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачовим Віктором Анатолійовичем;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер рішення - 43007489 від 14.09.2018 р. о 12:04:53, прийняте державним реєстратором Міхачовим Віктором Анатолійовичем Дніпровської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, заборона на нерухоме майно, індексний номер 41841318 від 26.08.2018 р. о 12:26:20;

- поновити право власності на майно частини будівлі, літ. А-3, А1-4, нежитлові приміщення загальною площею 1024,5 кв.м., а саме нежитлові приміщення поз. І, II, III, 117-133, 217 - 239, IV, V, 316-334, VI, VII, 401-406, VIII у відвалі на першому, другому, третьому та четвертому поверхах загальною площею 1024,5 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Дніпро, площа Соборна, 1 за Товариством з обмеженою Відповідальністю «Оптотрейдж», , на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Виноградовою В.Ю., реєстровий номер 199.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що дана позовна заява подана з порушенням вимог закону.

Так, згідно частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»).

Судом встановлено, що предметом позову є вимоги, що містять немайновий характер.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивач, звертаючись до суду з трьома немайновими вимогами повинен був сплатити до суду судовий збір в сумі 5286,00 грн..

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивачем в порушення частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, оригіналу доказу сплати судового збору за подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовної заяви в сумі 5286,00 грн., до матеріалів адміністративного позову не надано.

Таким чином, позивачу слід сплатити та надати до суду доказ сплатити судового збору із заявлених ним майнових вимог у розмірі 5286,00 грн., сплаченого на реквізити: одержувач - УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код за , розрахунковий рахунок 4014, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Окрім того, суд вказує, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Згідно частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі № 804/1001/16, від 25.04.2018 року у справі № 336/2177/17, постановах Верховного Суду від 02.07.2018 року у справі № 814/2533/14, від 18.07.2018 року у справі № 815/2082/17.

Судом встановлено, що в даному випадку спірним є питання права власності чи іншого речового права на нерухоме майно: частини будівлі, літ. А-3, А1-4, нежитлові приміщення загальною площею 1024,5 кв.м., а саме нежитлові приміщення поз. І, II, III, 117-133, 217 - 239, IV, V, 316-334, VI, VII, 401-406, VIII у відвалі на першому, другому, третьому та четвертому поверхах загальною площею 1024,5 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 що наразі зареєстровано за ОСОБА_5, що підтверджено відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.09.2018 року.

Також згідно даних відомостей, означене нерухоме майно 28.06.2018 року було передано в іпотеку, іпотекодавцем значиться ОСОБА_6.

Як вказує, позивач, наведене нерухоме майно було придбано на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.2017 року, продавцем виступав ОСОБА_7, проте відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрація права власності за ОСОБА_7 вище наведеного нерухомого майна відсутні.

Отже, позивачу необхідно надати пояснення та обґрунтування щодо обраної підсудності, зважаючи на те, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи (між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптотрейдж» та ОСОБА_5) у зв'язку з вирішенням питання права власності на нерухоме майно: частини будівлі, літ. А-3, А1-4, нежитлові приміщення загальною площею 1024,5 кв.м., а саме нежитлові приміщення поз. І, II, III, 117-133, 217 - 239, IV, V, 316-334, VI, VII, 401-406, VIII у відвалі на першому, другому, третьому та четвертому поверхах загальною площею 1024,5 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 а отже, існує спір про право.

Згідно частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частиною 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

На підставі викладеного позивачу необхідно надати до суду всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптотрейдж» до державного реєстратора Дніпровської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачова Віктора Анатолійовича, Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» про визнання незаконними дій, скасування рішення, поновлення права власності на нерухоме майно - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п'яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 5286,00 грн., сплаченого на реквізити: одержувач - УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код за , розрахунковий рахунок 4014, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101, пояснення та обґрунтування щодо обраної підсудності з поданням до суду всіх наявних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 2, частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник