Справа № 620/3855/18
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 грудня 2018 року м. Чернігів Справа № 620/3855/18

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Бородавкіна С.В. перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

26.11.2018 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - Чернігівське ОУПФУ) та просить:

- визнати дії відповідача щодо перерахунку його пенсії на підставі заяви від 26.06.2006 незаконними;

- зобов'язати відповідача виплатити йому недоотриману суму пенсії за період, починаючи з 26.06.2006 і по дату звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 28.11.2018 поданий ОСОБА_1 позов залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків, в тому числі, шляхом надання обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

На виконання вказаної ухвали суду, 10.12.2018 від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення пропущеного процесуального строку, мотивована тим, що у 2015 році, після отримання відмови Чернігівського ОУПФУ поновити виплату пенсії, яка виплачувалась до подання заяви 26.06.2006, позивач звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.08.2018 у справі №750/8519/18 постанову слідчого про закриття кримінального провадження черговий раз було скасовано. Проте, незважаючи на висновки суду, слідчий СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області не вчиняє жодних дій щодо встановлення обставин у кримінальному провадженні. У зв'язку з наведеним, намагаючись врегулювати спір у позасудовому порядку, ОСОБА_1 у 2018 році звернувся повторно до Чернігівського ОУПФУ із заявою про відновлення йому виплати пенсії за трудовим стажем і заробітною платою, які враховувались при призначенні пенсії до перерахунку 26.026.2006. Однак, 04.09.2018 отримав відмову.

Враховуючи наведене, просив визнати поважними причини пропуску ним строку звернення до суду з позовом.

Однак, вказані доводи ОСОБА_1 щодо неможливості звернення до суду у встановлений Кодексом адміністративного судочинства строк суд вважає необґрунтованими, враховуючи таке.

Згідно із частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд наголошує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом встановленого законодавством строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

При цьому, слід зазначити, що строк в шість місяців визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Аналізуючи наведені ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку звернення до суду доводи, суд звертає увагу, що підставою недотримання позивачем процесуального строку стало його звернення у 2015 році до міліції (поліції) із заявою про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Чернігівського ОУПФУ та здійснення слідчим процесуальних дій в межах кримінального провадження протягом 2015-2018 років.

Однак, на переконання суду, вказані обставини не є достатньо обґрунтованими для визнання поважними причин невчасного звернення до суду ОСОБА_1, оскільки звернення до правоохоронних органів не позбавляло позивача права подати до суду відповідну позовну заяву, в межах строків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України. Крім того, у листі-відмові від 25.02.2015 №92/11/Д-3 Чернігівське ОУПФУ роз'яснило ОСОБА_1 порядок оскарження рішення, прийнятого Управлінням за результатами розгляду його заяви, у тому числі, щодо можливості звернення до суду.

Враховуючи вищенаведене та те, що ОСОБА_1 було відомо про порушення своїх прав та інтересів щодо перерахунку Чернігівським ОУПФУ йому пенсії на підставі заяви від 26.06.2006 ще у 2015 році, однак до суду позивач звернувся лише 26.11.2018 (відповідно до відмітки канцелярії суду), суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк на звернення до суду із зазначеним позовом.

Суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, оскільки зважаючи на обізнаність позивача про порушення своїх прав, останній не був позбавлений можливості подати обґрунтований позов до суду в межах строків, встановлених чинним законодавством України.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій та сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, то заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Скорочення строків здійснення окремих процесуальних дій не звужує змісту та обсягу конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (абзац дев'ятий десятий підпункту 6.1 пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року N 17-рп/2011).

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в порушення якої позивачем не надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строків звернення до суду.

Частиною другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно із частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 123, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складений 12.12.2018.

Суддя С.В. Бородавкіна