Справа № 440/4063/18
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. ПолтаваСправа № 440/4063/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костенко Г.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Колодяжного Д.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостоконструкція" про стягнення коштів з рахунків платника податків,

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2018 року Головне управління ДФС у Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостоконструкція" про стягнення коштів з рахунків платника податків у розмірі податкового боргу, що становить 441125,56 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за відповідачем рахується відповідний податковий борг, що виник у зв'язку з несплатою узгодженого податкового зобов'язання, тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Ухвалою суду від 19 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №440/4063/18 та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на вищевикладене, суд вирішив розглядати справу за відсутності відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Мостоконструкція" у встановленому законодавством порядку зареєстроване як юридична особа, .

За даними позивача за ТОВ "Мостоконструкція" обліковується податковий борг у загальному розмірі 441125,56 грн, який виник за наступних підстав.

18.07.2018 відповідачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість №39661707 від 19.07.2018, якою самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 214108,00 грн (а.с.22).

23.07.2018 відповідачем подано уточнюючий розрахунок №40500194 від 23.07.2018 за 01.06.2018, яким визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 105,00 грн (а.с.23).

Виходячи із приписів пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, сума податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає платник податків у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу, вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Отже, податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, є узгодженим з дня подання такої декларації.

З урахуванням наявної переплати за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 214212,85 грн.

30.01.2018 відповідачем подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 30.01.2018 якою самостійно визначено суму грошового зобов'язання з орендної плати на 2018 рік у розмірі 190196,98 грн (а.с.26-28).

Матеріали справи свідчать, що за ТОВ "Мостоконструкція" обліковується податковий борг за податковою декларацією № від 30.01.2018 у розмірі 103396,61 грн.

На підставі статті 129 Податкового кодексу України позивачем нараховано пеню у загальному розмірі 123516,10 грн, обрахунок розміру якої наявний в матеріалах справи (а.с.69-70).

Отже, за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 214212,85 грн та з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 226912,71 грн.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

грошове зобовязання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

податкове зобовязання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

податковий борг сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1);

пеня сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобовязань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1).

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16).

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків (підпункт 20.1.18 пункту 20.1); приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (підпункт 20.1.29 пункту 20.1); звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1).

Наявність податкового боргу за відповідачем підтверджується також відомостями облікової картки платника податків, копії якої надана позивачем.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

На виконання вищезазначених положень 10.01.2013 позивачем винесено податкову вимогу №66 на суму узгодженого податкового боргу у розмірі 368689,24 грн, яка отримана відповідачем 15.02.2013 (а.с.21).

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З огляду на вищевикладене суд знаходить доведеним факт наявності у відповідача податкового боргу за узгодженим грошовим зобовязанням з податку на додану вартість у розмірі 214212,85 грн та з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 226912,71 грн.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21.12.2016 №1797-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2017 (за виключенням окремих статей), були внесені зміни до Податкового кодексу України щодо функцій та прав контролюючих органів та щодо функцій державних податкових інспекцій.

З 01.01.2017 контролюючим органом в межах даної справи є ГУ ДФС у Полтавській області.

Враховуючи зазначені вище положення Податкового кодексу України, суд дійшов до висновку, що чинним законодавством контролюючому органу надано право звертатися до суду з позовами про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6-9, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Полтавській області (вул.Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) до до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостоконструкція" (; вул.Ливарна, 7, м.Полтава, 36034) про стягнення коштів з рахунків платника податків задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостоконструкція" (; вул.Ливарна, 7, м.Полтава, 36034) у розмірі податкового боргу зі сплати:

- податку на додану вартість у розмірі 214212,85 (двісті чотирнадцять тисяч двісті дванадцять гривень вісімдесят п'ять копійок) на р/р 6002, код класифікації доходів бюджету 14010100, отримувач УК у м.Полтаві/м.Полтава/14010100, код отримувача (ЄДРПОУ) 38019510, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998;

- орендної плати з юридичних осіб у розмірі 226912,71 (двісті двадцять шість тисяч дев'ятсот дванадцять гривень сімдесят одна копійка) на р/р 6002, код класифікації доходів бюджету 18010600, отримувач УК у м.Полтаві/м.Полтава/18010600, код отримувача (ЄДРПОУ) 38019510, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються у відповідності до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Повне рішення складено 10 грудня 2018 року.

Головуючий суддя ОСОБА_2