Справа № 817/1851/17
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/1361/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Кузьмича С.М. та Довгої О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській обл. на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.03.2018р. в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській обл. про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску (суддя суду І інстанції: Комшелюк Т.О.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 10 год. 07 хв. 28.03.2018р. м.Рівне; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 03.04.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

24.11.2017р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач, платник податків, суб'єкт господарювання, ФОП ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати винесені Державною податковою інспекцією у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській обл. (надалі - відповідач, податковий орган, ДПІ у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській обл.) наступні рішення:

податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2016р. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб /ПДФО/ в розмірі 510 грн. штрафних санкцій;

податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2016р. про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДФО, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на 104030 грн. 84 коп., у т.ч. 82803 грн. 07 коп. за основним зобов'язанням та 21210 грн. 77 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями;

податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2016р. про збільшення суми грошового зобов'язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на 7613 грн. 13 коп., у т.ч. 6090 грн. 50 коп. за основним платежем та 1522 грн. 63 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями;

податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2016р. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість /ПДВ/ на 163051 грн. 50 коп., у т.ч. 115754 грн. за основним платежем та 47298 грн. 50 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями;

податкове повідомлення-рішення № від 31.10.2016р. про зменшення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 38420 грн.;

податкове повідомлення-рішення № від 31.10.2016р. про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на 2628 грн., у т.ч. 1628 грн. за основним платежем та 613 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

рішення № від 05.07.2016р. про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 12089 грн. 78 коп.;

вимогу № Ф-021 від 05.07.2016р. про сплату боргу (недоїмки) із єдиного внеску в розмірі 101749 грн. 87 коп. (Т.1, а.с.2-8).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.03.2018р. заявлений позов задоволено частково; визнані протиправними та скасовані наступні рішення ДПІ у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській обл.:

податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2016р. - в частині збільшення грошового зобов'язання з ПДФО, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування. на суму 96866 грн. 11 коп., з яких 77492 грн. 89 коп. основного платежу та 19373 грн. 22 коп. штрафних (фінансових санкцій);

вимога № Ф-021 від 05.07.2016р. про сплату боргу (недоїмки) - в частині суми 65051 грн. 44 коп.;

рішення № від 07.12.2016р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску - в частині суми 6505 грн. 14 коп.;

податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2016р. - в частині збільшення грошового зобов'язання з ПДВ на суму 28017 грн. 50 коп., з яких 10174 грн. за основним платежем та 17843 грн. 50 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями;

податкові повідомлення-рішення № від 05.07.2016р. та № від 31.10.2016р. № від 31.10.2016р. - в повному обсязі.

стягнуто на користь ФОП ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській обл. судовий збір в розмірі 2447 грн. 14 коп. (Т.4, а.с.198-216).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ДПІ у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській обл., який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити (Т.4, а.с.232-236).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно матеріалів перевірки ФОП ОСОБА_1 оподаткування одержаних доходів від здійснення господарської діяльності за період з 01.01.2012р. по 31.12.2015р. здійснював на загальній системі оподаткування та був платником ПДФО від підприємницької діяльності, ПДФО від використання найманої праці, ПДВ, єдиного соціального внеску /ЄСВ/. Відповідно до представлених первинних документів у період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р. позивач здійснював роздрібну торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; оптову торгівлю деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

За результатами перевірки, з врахуванням відповіді на заперечення до акту перевірки, встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 оподатковуваного доходу за 2015 рік на 406033 грн. 55 коп. Крім того, перевіркою зменшені витрати за 2015 рік на загальну суму 406033 грн. 55 коп. у зв'язку із ненаданням ФОП ОСОБА_1 підтверджуючих документів про понесені витрати та про використання (списання) товарів у господарській діяльності.

Також перевіркою встановлено, що частина придбаного товару (пиловник сосни та ялини) загальною кількістю 279,831 м.куб. на загальну суму 253514 грн. 93 коп. та послуги по перевезенню на загальну суму 34059 грн. 85 коп. позивач відніс до валових витрат, але на кінець обревізованого періоду останні не реалізовані та знаходяться на залишках. Згідно наданих документів вищезгаданий пиловник передано на переробку на ДП «Підприємство Городищенської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області № 96». У зв'язку з вищевикладеним до складу валових витрат суб'єкта господарювання не прийнято частину витрат, оскільки такі не мають документального підтвердження та не приймали участь в оподаткованих операціях звітного періоду на загальну суму 427115 грн. 11 коп.

Включення до декларації про доходи перекручених даних привело до заниження оподатковуваного доходу за 2013 рік на 21081 грн. 56 коп., за 2014 рік на 14319 грн. 83 коп. та за 2015 рік на 406033 грн. 55 коп.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 подав до відповідача податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, в якій задекларував суму чистого доходу 71883 грн. 98 коп., розмір середньомісячного оподаткованого доходу - 5990 грн. 33 коп., тобто дохід отриманий протягом 12 місяців 2015 року. Позивачем подано звіт по ЄСВ за 2015 рік, відповідно до якого платником задекларовано оподаткований дохід в сумі 71883 грн. 98 коп., на який нараховується єдиний внесок, а за даними перевірки оподаткований дохід за 2015 рік становить 477917 грн. 53 коп. Враховуючи вищевикладене, донарахована сума ЄСВ становить за 2015 рік 65051 грн. 44 коп.

За період з 01.07.2014р. по 31.12.2015р. ФОП ОСОБА_1 задекларовано податкові зобов'язання з ПДВ у сумі 700621 грн. Із врахуванням додатково наданих документів в ході розгляду заперечень, перевіркою встановлено ненадання підтверджуючих документів про використання (списання) товарів (пальне, плитка, комп'ютерна техніка, що придбані згідно первинних документів, наведених у акті перевірки) у господарській діяльності на суму ПДВ 14985 грн. за 2015 рік.

Під час розгляду скарги ГУ ДФС у Рівненській обл. встановлено, що відповідно до даних про отриману виручку згідно щомісячних звітів реєстраторів розрахункових операцій /РРО/, за квітень 2015 року виручка становить 2839 грн. 70 грн. з ПДВ, сума ПДВ складає 473 грн.

Також під час розгляду скарги ГУ ДФС у Рівненській обл. було встановлено, що у розрахунку донарахованих податкових зобов'язань допущено помилку, а саме занижено донарахування по ПДВ за жовтень 2015 року на суму 1612 грн., що відображена в описовій частині порушень у розділі «Податкові зобов'язання». Визначені податкові зобов'язання за результатами перевірки підлягають збільшенню на загальну суму 8198 грн.

Крім того, відповідно до наданих документів ФОП ОСОБА_1 протягом вересня - грудня 2015 року здійснював торгівлю лісопродукцією (пиловником). Перевіркою встановлено, що позивачем придбано (відображено в податковому кредиті декларацій по ПДВ) 2847,8958 куб.м. лісу на загальну суму 2625789 грн. 20 коп. (без ПДВ) та реалізовано (згідно наданих документів для перевірки та заперечень) 2239,228 куб.м. лісу на загальну суму 2173806 грн 49 коп. (без ПДВ). Проте, позивачем не представлено підтверджуючих документів про використання (реалізацію) лісопродукції у господарській діяльності, а також докази про те, що товар знаходиться на залишках на суму ПДВ 35221 грн.

Щодо застосування штрафної санкції у розмірі 1020 грн. за кожне неподання податкової декларації, то податкове повідомлення-рішення № прийняте 05.07.2016р., а попереднє податкове повідомлення-рішення № , яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію за неподання податкової декларації з ПДВ в сумі 170 грн., прийняте податковим органом 07.07.2015р. та вручене платнику 22.07.2015р. Вказане питання в судовому засіданні при розгляді справи № 817/1851/17 судом першої інстанції не досліджувалось.

Позивачем ФОП ОСОБА_1 скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.5, а.с.19-29).

У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Вирішуючи наведений спір, суд першої інстанції виходив з того, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення, при цьому податковим органом помилково:

збільшені грошові зобов'язання з ПДФО, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 96866 грн. 11 коп., з яких 77492 грн. 89 коп. основного платежу та 19373 грн. 22 коп. штрафних (фінансових) санкцій;

визначено суму боргу (недоїмки) з ЄСВ в розмірі 65051 грн. 44 коп.;

застосовані штрафні санкції за донарахування ненарахованого ЄСВ в розмірі 6505 грн. 14 коп.;

збільшені грошові зобов'язання з ПДВ на суму 28017 грн. 50 коп.,

а також в повній мірі суперечать закону податкові повідомлення-рішення № від 05.07.2016р. та № від 31.10.2016р. № від 31.10.2016р.

Колегія суддів вважає, що наведені висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки ґрунтуються на фактичних обставинах справи та відповідають вимогам чинного законодавства, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції, протягом 18.04.2016р.-11.05.2016р. відповідачем ДПІ у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській обл. проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011р. по 31.12.2015р., за результатами якої складено Акт перевірки № 46/17-16-13-03/НОМЕР_10 від 18.05.2016р. (Т.1, а.с.36-55).

Вказаним актом встановлено наступні порушення вимог законодавства:

вимог ст.177 Податкового кодексу /ПК/ України, що полягають у відображенні перекручених даних в деклараціях та заниженні оподатковуваного доходу за 2013 рік на 403311 грн., за 2014 рік на 67085 грн. 89 коп., за 2015 рік на 1096033 грн. 04 коп.;

вимог п.п.164.1, 164.3 ст.164, п.167.1 ст.167, п.п.177.1, 177.2, 177.4 ст.177 ПК України, через що донараховано сума ПДФО від зайняття підприємницькою діяльністю на 292077 грн. 07 коп.;

вимог п.2 ч.1 ст.7, ч.11 ст.8, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», по причині чого донарахована сума ЄСВ становить 182014 грн. 24 коп.;

вимог п.180.1 ст.180, п.181.1 ст.181, п.183.1 ст.183, пп.185.1.1 п.185.1 ст.185, п.198.5 ст.198, п.199.1 ст.199, п.203.1 ст.203 ПК України, у зв'язку з чим позивачем занижена сума ПДВ на 224841 грн.;

вимог пп.49.18.1 п.49.18 ст.49, п.203.1 ст.203 ПК України, які полягають у неподанні податкових декларацій з ПДВ за період з 01.01.2013р. по 30.06.2014р;

п.16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень ПК України, через що донараховано військового збору на суму чистого оподатковуваного доходу в розмірі 16440 грн. 50 коп.;

вимоги абз.6 п.6 ст.128 Господарського кодексу України та п.44.6 ст.44, п.85.2 ст.85, п.177.10 ст.177 ПК України, оскільки до перевірки не представлено Книгу обліку доходів і витрат та оригіналів первинних документів.

На підставі акту перевірки (з урахуванням поданих заперечень на акт перевірки) та результатів процедури адміністративного оскарження спірних рішень (Т.1, а.с.91-97), відповідачем в кінцевому підсумку прийняті наступні рішення:

податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2016р. про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДФО в розмірі 510 грн. штрафних санкцій (Т.1, а.с.10);

податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2016р. про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДФО, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на 104030 грн. 84 коп., у т.ч. 82803 грн. 07 коп. за основним зобов'язанням та 21210 грн. 77 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (Т.1, а.с.11);

податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2016р. про збільшення суми грошового зобов'язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на 7613 грн. 13 коп., у т.ч. 6090 грн. 50 коп. за основним платежем та 1522 грн. 63 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (Т.1, а.с.12);

податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2016р. про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на 163051 грн. 50 коп., у т.ч. 115754 грн. за основним платежем та 47298 грн. 50 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (Т.1, а.с.13);

податкове повідомлення-рішення № від 31.10.2016р. про зменшення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 38420 грн. за листопад і грудень 2015 року (Т.1, а.с.14);

податкове повідомлення-рішення № від 31.10.2016р. про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на 2628 грн., у т.ч. 1628 грн. за основним платежем та 613 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (Т.1, а.с.15);

рішення № від 05.07.2016р. про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 12089 грн. 78 коп. (Т.1, а.с.16);

вимога № Ф-021 від 05.07.2016р. про сплату боргу (недоїмки) із єдиного внеску в розмірі 101749 грн. 87 коп. (Т.1, а.с.9).

Із змісту доводів апеляційної скарги слідує, що апелянтом не наведено будь-яких спростувань висновків суду, а всі заявлені ним мотиви зводяться до констатації висновків акту перевірки та рішень податкового органу за результатами розгляду скарг ФОП ОСОБА_1

В частині правильності висновків рішення суду першої інстанції колегія суддів враховує наступне.

Згідно наданих до перевірки позивачем книг обліку розрахункових операцій, а саме по магазину «Преміум вин» № 752/2 від 02.10.2013р. та по магазину «Дача» № 4101-2 від 08.09.2014р. № 4101-2 від 05.06.2013р. встановлено, що за 2014 рік виручка позивача склала 82014 грн. 61 коп., при цьому задекларовано суму доходу в розмірі 67694 грн. 78 коп., через що розбіжність визначенні доходу за 2014 рік становить 14319 грн. 83 коп.

Позивачем не представлено жодних спростувань цих порушень, через що останнім фактично допущено заниження оподатковуваного доходу за 2014 рік в сумі 14319 грн. 83 коп., а тому податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2016р. в частині визначення основного платежу в розмірі 2148 грн. 01 коп. та 537 грн. штрафних (фінансових) санкцій є правомірним.

За результатами перевірки відповідачем не враховані витрати позивача на загальну суму 21081 грн. 56 коп. за 2013 рік на придбання товарів, оскільки такі не використані в його господарській діяльності, а саме: розроблення веб-сторінок ТзОВ «Айсол» на загальну суму 540 грн. (акт виконаних робіт від 04.03.2013р.), будівельні матеріали на загальну суму 13980 грн. 86 коп., придбані у ФОП ОСОБА_3, проживання в готельному комплексі «Юність» на суму 423 грн., будівельні матеріали (дошка) на суму 4800 грн., придбані у ФОП ОСОБА_4, будівельні матеріали на загальну суму 1337 грн. 20 коп., придбані у ПП «Рівнебудпостач».

Із змісту приписів п.п.138.1, 138.2, 138.4, 138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.п.177.1-177.4 ст.177 ПК України слідує, що платник податку втрачає право на формування валових витрат лише в тому випадку, коли такі витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, а також якщо такі витрати безпосередньо не пов'язані з господарською діяльністю та одержанням доходу.

Отже, позивач має право включити до складу валових витрат лише ті витрати, які підтверджені відповідними розрахунковими та іншими платіжними документами.

Позивачем не надано суду підтверджуючих документів про оплату вищенаведених товарів, а також їх зв'язок із господарською діяльністю, через що податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2016р. в частині визначення основного платежу в розмірі 3162 грн. 17 коп. та 790 грн. 54 коп. штрафних (фінансових) санкцій є правомірним.

Також правомірним слід вважати застосування до позивача штрафної санкції в сумі 510 грн. за ненадання оригіналів документів, оскільки зазначений факт не заперечувався позивачем під час судового розгляду.

Проведеною перевіркою зменшено витрати за 2015 рік на загальну суму 406033 грн. 55 коп. у зв'язку з ненаданням ФОП ОСОБА_1 підтверджуючих документів про понесені витрати та про використання (списання) товарів у господарській діяльності, а саме: у січні 2015 року на 401 грн. 13 коп., в березні 2015 року на суму 200 грн., в квітні 2015 року на суму 1095 грн., в травні 2015 року на суму 181 грн. 75 коп., в червні 2015 року на суму 193 грн. 75 коп., в липні 2015 року на суму 207 грн. 25 коп., в серпні 2015 року на суму 220 грн., у вересні 2015 року на суму 9772 грн. 92 коп., в жовтні 2015 року на суму 1141 грн. 05 коп. та на суму 7978 грн. 09 коп., в листопаді 2015 року на суму 1269 грн. 31 коп. по розрахунках амортизації та на суму 82703 грн. 70 коп. по розрахунках амортизації та виданих авансів, в сумі 7010 грн. 90 коп. списання товарно-матеріальних цінностей.

Частина придбаного товару (пиловник сосни та ялини) загальною кількістю 279,831 м.куб. на загальну суму 253514 грн. 93 коп. та послуги по перевезенню на загальну суму 34059 грн. 85 коп. віднесені до валових витрат, але на кінець обревізованого періоду вони не реалізовані та знаходяться на залишках. Згідно наданих документів згаданий пиловник передано на переробку ДП «Підприємство Городищенської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області № 96».

Разом з тим, основними видами діяльності позивача є роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах, оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

Відповідачем не прийнято до уваги витрати позивача на загальну суму 2498 грн. 88 коп. за січень, березень, квітень-серпень 2015 року у зв'язку з ненаданням підтверджуючих документів про їх понесення, а також про використання (списання) товарів у господарській діяльності.

Проте, вказані витрати понесені у зв'язку із списанням комісії банку позивача за розрахунково-касове обслуговування.

На підтвердження понесення вказаних витрат позивачем надано копії банківських виписок за спірні періоди, що підтверджують понесення вказаних витрат, а також копії актів списання (вибуття) нематеріальних об'єктів за 2015 рік.

Позивачем представлені підтверджуючі документи про понесення витрат у вересні 2015 року на суму 9772 грн. 92 коп., в жовтні 2015 року на суму 1141 грн. 05 коп. та на суму 7978 грн. 09 коп., в листопаді 2015 року на суму 1269 грн. 31 коп. по розрахунках амортизації та на суму 82703 грн. 70 коп. по розрахунках амортизації та виданих авансів, в сумі 7010 грн. 90 коп. списання товарно-матеріальних цінностей, а також підтверджуючі документи про придбання пиловнику сосни та ялини і послуг по перевезенню на загальну суму 34059 грн. 85 коп.

Всі придбані позивачем товари використані в межах господарської діяльності; понесені витрати підтверджуються первинними документами: договорами, видатковими накладними, актами виконаних робіт та наданих послуг, банківськими виписками та платіжними дорученнями про оплату, транспортними документами (Т.1, а.с.181-250, Т.2, а.с.1-250, Т.3, а.с.1-250, Т.4, а.с.1-140).

Вказані первинні документи відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затв. наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., а отже, підтверджують правомірність включення до валових витрат вартість придбаних товарів.

Невіднесення даних витрат до складу валових витрат позивача з тих підстав, що до перевірки не надано актів списання вказаних товарно-матеріальних цінностей, не заслуговує на увагу, оскільки проведеною перевіркою не встановлено наявності таких товарів на складах станом на кінець звітних періодів.

Розрахунки за придбані товари проведені в повному обсязі, що підтверджується розрахунковими документами.

Також п.177.4 ст.177 ПК України (в редакції станом на 01.01.2015р.) не містив обмежень щодо включення платником податку до складу витрат витрати лише того періоду, коли визнані доходи від реалізації товарів, робіт, послуг.

Разом з тим, необхідною умовою для віднесення витрат, понесених платником податку на придбання товарів (послуг), до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування ПДФО, є факт їх понесення в межах здійснення ним господарської діяльності.

Проведеною перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 протягом вересня-грудня 2015 року здійснював торгівлю лісопродукцією (пиловником). Перевіркою встановлено, що підприємцем придбано та відображено по податковому кредиту 2804,8288 куб.м. лісу на загальну суму 2596317 грн. 53 коп. без ПДВ.

На спростування висновків податкового органу позивачем надавались первинні документи, книги обліку доходів і витрат за спірні періоди, в тому числі за 2015 рік, банківські виписки.

Звідси, податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2016р. в частині визначення основного платежу в розмірі 77492 грн. 89 коп., та 19373 грн. 22 коп. штрафних (фінансових) санкцій є протиправним.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за 2011 рік задекларовано суму чистого доходу 1603 грн., розмір середньомісячного оподаткованого доходу - 133 грн. 58 коп., тобто дохід отриманий на протязі 12 місяців 2011 року

Згідно листа Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської обл. № 1701/07 від 13.05.2016р. ФОП ОСОБА_1 звіт по єдиному соціальному внеску за 2011 pік не подавався.

Позивачем задекларовано за 2012 рік суму чистого доходу в розмірі 3657 грн., розмір середньомісячного оподаткованого доходу - 305 грн., тобто дохід отриманий на протязі 12 місяців 2012 року.

Згідно листа Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської обл. № 1701/07 від 13.05.2016р. ФОП ОСОБА_1 подано звіт по єдиному соціальному внеску за 2012 рік, відповідно до якого платником розбито чистий оподаткований дохід лише у два місяці.

ФОП ОСОБА_1 задекларовано за 2013 рік суму чистого доходу в розмірі 35570 грн., розмір середньомісячного оподаткованого доходу - 2964 грн. 17 коп., тобто дохід отриманий на протязі 12 місяців 2013 року.

ФОП ОСОБА_1 поданий звіт по єдиному соціальному внеску за 2013 рік, відповідно до якого платником задекларовано чистий оподаткований дохід. на який нараховується єдиний внесок в сумі 5399 грн., який відображено лише у чотири місяці, але не відображено суми єдиного внеску.

Згідно встановлених порушень сума чистого оподаткованого доходу ФОП ОСОБА_1 за 2013 рік становить 56651 грн. 56 коп., який отримано на протязі 12 місяців.

ФОП ОСОБА_1 задекларовано за 2014 рік суму чистого доходу 14928 грн. 72г коп., розмір середньомісячного оподаткованого доходу - 2488 грн. 12 коп., тобто дохід отриманий на протязі 6 місяців 2014 року.

ФОП ОСОБА_1 поданий звіт по єдиному соціальному внеску за 2014 рік, відповідно до якого платником задекларований чистий оподаткований дохід, на який нараховується єдиний внесок, в сумі 1218 грн.

Згідно встановлених порушень сума чистого оподаткованого доходу ФОП ОСОБА_1 за 2014 рік становить 29248 грн. 55 коп., що отриманий на протязі 12 місяців.

Позивачем задекларовано за 2015 рік суму чистого доходу в розмірі 71883 грн. 98 коп., розмір середньомісячного оподаткованого доходу - 5990 грн. 33 коп., тобто дохід отриманий на протязі 12 місяців 2015 року.

ФОП ОСОБА_1 поданий звіт по єдиному соціальному внеску за 2015 рік відповідно до якого платником задекларований оподаткований дохід в сумі 71883 грн. 98 коп., на який нараховується єдиний внесок, а за даними перевірки оподаткований дохід за 2015 рік становить 477917 грн. 53 коп.

Таким чином, в силу вимог п.2 ч.1 ст.7, ч.11 ст.8, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відповідачем донараховано суми єдиного внеску за 2011 рік в розмірі 4010 грн. 30 коп., за 2012 рік - 3303 грн. 44 коп., за 2013 рік - 19658 грн. 09 коп. та за 2014 рік - 9726 грн. 60 коп.

Разом з тим, за наслідками перевірки позивачу донараховано суму єдиного внеску за 2015 рік в розмірі 65051 грн. 44 коп. Оскільки встановлені відповідачем порушення податкового законодавства позивачем у 2015 році не знайшли свого підтвердження, тому вимога № Ф-021 від 05.07.2016р. про сплату боргу (недоїмки) із єдиного внеску на суму 65051 грн. 44 коп. є протиправною.

Рішення № від 05.07.2016р. про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 12089 грн. 78 коп. є скасованим та відкликаним контролюючим органом, а тому не може вважатися чинним.

На виконання рішення ГУ ДФС у Рівненській обл. № 1034/14/17-00-10-03/119 від 11.11.2016р., прийняте рішення № від 07.12.2016р. про застосування до позивача штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 12089 грн. 78 коп.

Зазначене рішення направлене позивачу рекомендованим листом з повідомленням, однак поштове відправлення повернулося на адресу контролюючого органу з підстав закінчення терміну його зберігання, що у відповідності до податкового законодавства вважається належним чином врученим платнику податків.

Відповідно до змісту позовних вимог, позивач не оскаржує рішення № від 07.12.2016р., однак з метою захисту прав позивача суд навів переконливі мотиви для виходу за межі позовних вимог і перевірки правильності рішення № від 07.12.2016р.

Оскільки судом встановлено правомірність вимоги № Ф-021 від 05.07.2016р. про сплату боргу (недоїмки) із єдиного внеску на суму 36698 грн. 43 коп., тому рішення № від 07.12.2016р. є правомірним на суму 5584 грн. 64 коп. відповідно.

Перевіркою встановлено, що у періоді з 01.01.2012р. по 31.12.2015р. ФОП ОСОБА_1 здійснював діяльність на загальній системі оподаткування. Згідно щоденних та щомісячних звітів РРО, а також самостійно поданою декларацією про доходи за 2012 рік позивач задекларував валовий дохід в розмірі 407187 грн. (декларація № від 06.02.2013р.).

Згідно п.181.1 ст.181 ПК України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

У зв'язку з перевищенням протягом останніх 12 календарних місяців загальної суми доходу від здійснення підприємницької діяльності, що сукупно перевищує 300000 грн. (без урахування ПДВ), з 01.01.2013р. позивач був зобов'язаний зареєструватись платником ПДВ.

Однак, позивач не зареєструвався платником ПДВ з січня 2013 року, а набув статусу такого платника лише 12.06.2014р., чим порушив вимоги п.181.1 ст.181, п.183.1, п.183.2, п.183.9 ст.183 ПК України.

Враховуючи вищенаведене, відповідачем правомірно донараховано податкові зобов'язання з ПДВ за період з 01.01.2013р. по 30.06.2013р. на загальну суму 105123 грн.

Таким чином, повідомлення-рішення № від 05.07.2016р. про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ в частині визначення основного платежу в розмірі 105123 грн. та 26280 грн. 75 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями є правомірним.

Також до позивача застосовано штрафну санкцію за неподання податкових декларацій з ПДВ за період з січня 2013 року по червень 2014 року на загальну суму 18360 грн.

Відповідності до ст.120 ПК України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відповідачем було застосовано штрафну санкцію у розмірі 1020 грн. за кожне неподання податкової декларації. Разом з тим, норма ч.2 ст.120 ПК України чітко наголошує на те, що ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Отже, визначальною умовою для притягнення до відповідальності платника податків за ч.2 ст.120 ПК України є не вчинення тих самих дій протягом року (неподання декларацій), а застосування протягом року до такого платника податків штрафу за неподання чи несвоєчасне подання податкових декларацій у розмірі 170 грн.

Під час судового розгляду не встановлено, що до позивача у період з 01.01.2013р. по 30.06.2014р. було застосовано штрафну санкцію в розмірі 170 грн. згідно податкового повідомлення-рішення за неподання чи несвоєчасне подання податкових декларацій.

З наведених підстав, за кожне неподання податкової декларації до позивача мав бути застосований штраф у розмірі 170 грн. за неподання податкових декларацій.

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих деклараціях з ПДВ за період з 01.07.2014р. по 31.12.2015р. встановлено заниження податкових зобов'язань на суму 14985 грн. за 2015 рік. Також встановлено, що податкова декларація з ПДВ за квітень 2015 року позивачем не подавалась, а тому відповідачем було донараховано податкові зобов'язання з ПДВ за квітень 2015 року на суму 457 грн.

Висновки про заниження податкових зобов'язань на суму 14985 грн. за 2015 рік ґрунтуються на ненаданні підтверджуючих документів про використання (списання) товарів (пальне, плитка, комп'ютерна техніка) у господарській діяльності позивача.

Разом з тим, придбання позивачем у 2015 році товарів на суму 14985 грн. підтверджуються наявними у справі первинними документами та були використані ним у межах господарської діяльності.

З наведених підстав, донарахування податкових зобов'язань позивачу у зв'язку із ненаданням документів про списання товарів у господарській діяльності суперечить нормам ст.ст.187, 189 ПК України, а тому податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2016р. в частині визначення основного платежу в розмірі 10174 грн. та 2543 грн. 50 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями, а також податкове повідомлення-рішення № від 31.10.2016р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПВД в розмірі 2628 грн., у т.ч. 1628 грн. основного платежу та 613 грн. штрафних (фінансових) санкцій, є протиправними.

Протягом вересня-грудня 2015 року позивач здійснював торгівлю лісопродукцією (пиловником). Перевіркою встановлено, що суб'єктом господарювання придбано 2847,8958 куб.м. лісу на загальну суму 2625789 грн. 20 коп. (без ПДВ) та реалізовано (згідно наданих до перевірки документів) 2239,228 куб.м. лісу на загальну суму 2173806 грн. 49 коп. (без ПДВ).

Відповідач стверджує, що позивачем не було надано підтверджуючих документів про використання (реалізацію) лісопродукції у господарській діяльності, а також докази про те, що вказаний товар знаходиться на залишках на суму ПДВ 35221 грн. Разом з тим, такі твердження спростовуються даними оборотно-сальдової відомості по рахунку № 28 за 2015 рік.

Також єдиною підставою для формування податкового кредиту є наявність належним чином зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної; нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Наявними у справі первинними документами підтверджується факт придбання та подальшої часткової реалізації лісопродукції (пиловника) за вересень-грудень 2015 року.

Отже, враховуючи те, що позивачем було правомірно сформовано дані податкового кредиту за вересень-грудень 2015 року згідно поданих декларацій з ПДВ, то зменшення позивачу залишку від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, слід вважати протиправним.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 31.10.2016р., яким позивачу зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 38420 грн. є протиправним.

Об'єктом оподаткування військовим збором є, зокрема доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (п.п.1.2 п.16-1 підр.10 p.XX Перехідних положень ПК України).

Першим звітним податковим періодом для нарахування військового збору з доходів фізичних осіб-підприємців є 2015 рік.

ФОП ОСОБА_1 подано декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік та нараховано військового збору на суму чистого доходу в сумі 1078 грн. 26 коп.

В результаті завищення, на думку відповідача, витрат, як таких, що не мають документального підтвердження та не приймали участь в оподатковуваних операціях звітного періоду за 2015 рік в сумі 477917 грн. 53 коп., відповідачем донараховано позивачу суму військового збору в розмірі 6090 грн. 50 коп. основного платежу та 1522 грн. 63 коп. штрафних санкцій.

Враховуючи те, що зазначені порушення не знайшли свого документального підтвердження, а позивачем не були завищені витрати у 2015 році, тому донарахування ФОП ОСОБА_1 військового збору в розмірі 6090 грн. 50 коп. є протиправним, а тому податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2016р. є протиправним.

Проведеною перевіркою виявлено неподання податкового розрахунку за формою 1 ДФ за IV квартал 2013 року, за I квартал 2014 року та невідображення виплачених доходів найманому працівнику ОСОБА_5 за I - IV квартали 2015 року та виплачених доходів фізичним особам - підприємцям, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

На підставі п.119.2 ст.119 ПК України застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафної санкції в сумі 510 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № від 05.07.2016р., є правомірним.

Колегія суддів відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а відтак останні не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

За наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову, а тому заявлений позов підлягає до часткового задоволення, з вищевикладених мотивів.

В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ДПІ у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській обл.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській обл. на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.03.2018р. в адміністративній справі № 817/1851/17 залишити без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Державну податкову інспекцію у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді С. М. Кузьмич
О. І. Довга
Дата складення повного судового рішення: 12.12.2018р.