Справа № 725/5653/18
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/5653/18

Головуючий у 1-й інстанції: Нестеренко Є.В. Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

07 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_9 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 24 жовтня 2018 року (рішення прийнято у м. Чернівці, дату складання повного тексту рішення та час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області до ОСОБА_9 про примусове видворення та затримання,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

1. У липні 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просив:

1.1 примусово видворити за межі України громадянина Народной Республіки Бангладеш ОСОБА_9.

2. Першотравневий районний суд м.Чернівці постановою від 24 жовтня 2018 року позов задовольнив. Примусово видворив за межі України громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_9. Клопотання про затримання відповідача з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні задовольнив.

2.1 При цьому суд першої інстанції виходив із того, що примусовому видворенню передують дві обставини: прийняття рішення про примусове повернення, яке відповідає усім вимогам чинного законодавства та встановленій формі і ухилення від виїзду після прийняття такого рішення. Обов'язок щодо прийняття рішення про примусове повернення позивачем виконано. Оскільки відповідач порушив строк перебування на території України, не має відповідних документів для проживання, не виконав адміністративне стягнення накладене за здійснення адміністративного правопорушення, не виконав рішення про примусове повернення, тому має бути примусово видворений з України.

3. Судом першої інстанції встановлено:

3.1. 22.10.2018 року працівниками УДМС у Чернівецькій області спільно з співробітниками ГУНП в Чернівецькій області було виявлено громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_9, який не виконав рішення про примусове повернення його з території України від 18.10.2018 року. Водночас встановлено, що у останнього були відсутні документи, які посвідчували його особу, та давали можливість законно знаходитися на території України. Крім того, за проживання на території України без паспортного документу, відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203 КУпАП, за що на останнього накладено стягнення у вигляді штрафу на суму 5100 гривень. 18.10.2018 року керівництвом УДМС України в Чернівецькій області прийнято рішення про примусове повернення відповідача ОСОБА_9 за межі України у термін до 21.10.2018 року із забороною в'їзду на територію України терміном на три роки. Однак, відповідач у встановлені терміни територію України не залишив.

3.2. За таких обставин, враховуючи те, що громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_9 порушив Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відсутність у останнього документів, що посвідчують особу, з метою уникнення ризику втечі відповідача під час оформлення йому документів та для забезпечення виконання рішення про примусове видворення, позивач просив позов задовольнити та примусово видворити відповідача за межі території України та надати дозвіл на його затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на термін до шести місяців.

3.3 Постанову про накладання адміністративного стягнення відповідач не оскаржував. У встановлені строки штраф не сплатив.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Не погоджуючись із такими рішенням суду першої інстанції, громадянин Республіки Бангладеш ОСОБА_9 звернувся із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати зазначення рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

5. На обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивачем не було доведено фактів ухилення скаржника від виконання рішення про примусове повернення, перешкоджання проведення процедури видворення, існування ризику його втечі. Крім того, відповідач вказує на відсутність законних підстав для затримання з поміщенням в пункт тимчасового тримання.

6. Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області подало відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

7. На обґрунтування відзиву зазначає, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права на підставі всебічно з'ясованих обставин справи, а тому підстави для їх скасування чи зміни - відсутні.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

8. Загальна декларація прав людини від 10 грудня 1948 року

Стаття 29

"…2. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві".

9. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція):

Стаття 5 Право на свободу та особисту недоторканність

"1. Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:

f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції".

10. Закон України від 22 вересня 2011року №3773-VI "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі - Закон №3773-VI):

10.1 Стаття 26. Примусове повернення іноземців та осіб без громадянства

"1. Іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

4. Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду.

5. Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення".

10.2 Стаття 30. Примусове видворення іноземців та осіб без громадянства

"1. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Позов про примусове видворення не подається стосовно іноземців та осіб без громадянства, підстави для примусового видворення яких виявлені в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон під час їх виїзду з України".

10.3 Стаття 31. Заборона щодо примусового повернення чи примусового видворення

або видачі чи передачі іноземця та особи без громадянства

"1. Іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн:

де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки".

10.4. Відповідно до статті 30 вказаного Закону іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

10.5. Згідно вимог ст. ст. 13,14 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» свобода пересування та вільний вибір місця проживання обмежується щодо іноземців та осіб без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України.

10.6. Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

ОЦІНКА СУДУ

10.7. Судом встановлено, що відповідач із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався, держава походження відповідача не належить до країн походження біженців, а отже на нього не поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

11. Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин)

11.1. Згідно ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

11.2. Згідно ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

12. Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Інструкція)

12.1 Пункт 2.2. розділу II при примусовому видворенні територіальні органи, територіальні підрозділи ДМС, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, яких затримано у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) та органи СБУ невідкладно готують рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з наступним повідомленням щодо рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом 24 годин прокурора і розміщують іноземців, які не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що вони ухилятимуться від виконання такого рішення, або стосовно яких прийнято адміністративним судом рішення про їх примусове видворення з України, або якщо вони прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію або не мають законних підстав для перебування на території України, у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

13. Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

14. Аналіз зазначених норм права у цій справі дає підстави вважати, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинно передувати прийняття рішення компетентним органом про примусове повернення і невиконання іноземцем або особою без громадянства такого рішення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що останній ухилятиметься від його виконання. Рішення про примусове повернення, може бути оскаржено до суду.

15. Як встановив суд першої інстанції, громадянин Народной Республіки Бангладеш ОСОБА_9 знаходиться на території України з порушенням правил перебування.

16. 22.10.2018 року працівниками УДМС у Чернівецькій області спільно з співробітниками ГУНП в Чернівецькій області було виявлено громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_9, який не виконав рішення про примусове повернення його з території України від 18.10.2018 року.

17. 18.10.2018 року керівництвом УДМС України в Чернівецькій області прийнято рішення про примусове повернення відповідача ОСОБА_9 за межі України у термін до 21.10.2018 року із забороною в»їзду на територію України терміном на три роки. Однак, відповідач у встановлені терміни територію України не залишив.

18. Рішення про примусове повернення відповідачем не оскаржено та, відповідно, не становить предмет спору у даній справі.

19. Не можуть бути прийнятними доводи апелянта про недоведеність позивачем факту ухилення його від виконання рішення про примусове повернення, перешкоджання проведення процедури видворення, існування ризику його втечі. Вказане спростовується встановленими судом першої інстанції фактами невиконання відповідачем в установлений строк без поважних причин рішення УДМС України в Чернівецькій області про примусове повернення з України, відсутності оскарження зазначеного рішення, невчинення скаржником жодних дій з легалізації на території України, проживання на території України незаконно, притягнення відповідача до адміністративної відповідальності на території України.

20. Також на апелянта не поширюються заборони, передбачені частиною першою статті 31 Закону №3773-VI щодо примусового повернення чи примусового видворення.

21. За вказаних обставин у суду були достатні та обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення про примусове повернення за межі України та буде ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, що відповідно до частини другої статті 229 КАС України є підставою для його затримання. З такими висновками погоджується Суд апеляційної інстанції.

22. Апеляційний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновком суду першої інстанцій у справі, якими доводи скаржника відхилено.

23. Колегія суддів апеляційної інстанції вважає викладені в апеляційній скарзі доводи безпідставними, а висновки суду першої інстанції - правильними, обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, з огляду на що підстави для зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 24 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 грудня 2018 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Охрімчук І.Г. Капустинський М.М.