Справа № 528/1088/18
Суддя: Татіщева Я. В.
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Гребінківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________
Справа № 528/1088/18
РІШЕННЯ

Іменем України

11 грудня 2018 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Татіщевої Я.В., секретар судового засідання Сапа А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора СРПП №1 Лубенського відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

19.11.2018 року позивач звернувся із вищевказаною позовною заявою, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО18 № 875900 від 10.11.2018 року, винесену інспектором СРПП № 1 Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП; провадження по адміністративній справі у відношенні нього в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.11.2018 року приблизно о 12 годині позивач рухався на автомобілі Renault 19, реєстраційний номер НОМЕР_1, в м. Лубни по проспекту Володимирському в напрямку перехрестя з вул. Тютюнника, та дотримуючись вимог ПДР, здійснив зупинку біля магазину «Алло» по проспекту Володимирському. Одразу після зупинку до його автомобіля підійшов співробітник поліції та повідомив, що він здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено». На підставі цього співробітник поліції виніс постанову серії ДПО18№875900 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф у розмірі 255 грн. З винесеною щодо нього постановою позивач не згоден, оскільки Правил дорожнього руху не порушував. Рухаючись в м. Лубни по проспекту Володимирський, змоги побачити дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» він не міг, оскільки перед вказаним знаком були припарковані декілька вантажних мікроавтобусів, які закрили його видимість. Позивач вважає, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною. Зокрема, постанова складалася без врахування зауважень позивача, його пояснень, конкретної дорожньої обстановки, доказів його правопорушення не надано, протокол про адміністративне правопорушення не складався. Крім того свідки, фото, відео -зйомка відсутні. Отже, незаконно розглянувши справу, відповідач суттєво порушив права позивача, не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі.

В судове засідання сторони не зявилися, від позивача надійшла заява згідно якої просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило.

Зясувавши обставини, на які сторони посилаються, оцінивши докази, які мають юридичне значення, суд в світлі конкретних обставин справи вважає, що позов належить задовольнити, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом із копії оскаржуваної постанови встановлено, що 10 листопада 2018 року інспектором СРПП № 1 Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії ДПО18 № 875900 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 ,00 грн. Згідно постанови позивач 10.11.2018 року о 12 год. 00 хв. в м. Лубни по проспекту Володимирському, керуючи автомобілем Renault 19, реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» /а.с. 3/.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак відповідач не надав жодних доказів на підтвердження обставин, викладених ним у оскаржуваній постанові.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП, застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

До випадків процедури скороченого провадження законом віднесено вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і пятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, частинами першою, другою, третьою і пятою статті 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах вїзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, а також у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП).

А тому, зважаючи на притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зафіксованого не у автоматичному режимі, відповідач повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення та розглянути відповідну справу за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України, зокрема, у приміщенні Управління патрульної поліції. Недотримання відповідної умови призвело до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

За таких обставин, оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, що передбачений законами, необґрунтовано, без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Власне, стаття 247 КУпАП встановлює, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги те, що відповідач не надав доказів на підтвердження події і складу правопорушення в діях позивача, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, а позов задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, з огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати належить компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

На підставі ст.ст. 126, 247, 251, 280, 284 КУпАП, керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 10-11, 77, 241-246, 251, 271-272, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО18 № 875900 від 10.11.2018 року, винесену інспектором СРПП № 1 Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги Харківському апеляційному адміністративному суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Суддя ОСОБА_3