Справа № 2а-3481/10/0370
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 грудня 2018 року ЛуцькСправа № 2а-3481/10/0370
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

за участю секретаря судового засідання Шаблій Л.П.,

представника заявника Гуменюка М.В.,

представників відповідачів Кушнір Ю.В., Петрунів Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції, Головного управління Державного казначейства України у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17 грудня 2010 року №/0 та стягнення бюджетного відшкодування податку на додану вартість,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 11 січня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року, адміністративний позов у даній справі задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції від 17 грудня 2010 року №/0; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна» з Державного бюджету України бюджетне відшкодування податку на додану вартість за квітень 2010 року у сумі 25 980 грн.; присуджено з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна» судові витрати у сумі 263 грн. 20 коп.

29 листопада 2018 року до суду надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчих листів № 925/2018р., № 926/2018р. (а.с.10-11 том 2). В обґрунтування заяви вказано, що на дату подання заяви постанова Волинського окружного адміністративного суду від 11 січня 2011 року залишається невиконаною, хоча відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання, а держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. З посиланням на рішення Європейського суду з прав людини від 15 січня 2010 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Заява №40450/04) заявник вказав, що відповідачами за весь час з моменту набрання чинності судовим рішенням не здійснено дієвих заходів, спрямованих на його виконання. Відтак, внаслідок такої бездіяльності строки пред'явлення виконавчих листів закінчилися, що призвело до необхідності у їх поновленні у зв'язку з названими поважними причинами їх пропуску.

У судовому засіданні представник заявника просить заяву задовольнити.

У судовому засіданні представник Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області у задоволенні заяви просить відмовити, оскільки заявник не навів жодних поважних причин для поновлення строку пред'явлення виконавчих листів №925/2018р., №926/2018р. до виконання. Позивач з моменту набрання рішенням у справі законної сили не вживав ніяких заходів, спрямованих на його примусове виконання, а виконавчі листи отримав майже через чотири роки. При цьому не надав доказів щодо неможливості отримати виконавчі листи у період з 16 грудня 2014 року по 12 листопада 2018 року. Також зауважує, що на сьогоднішній день змінено порядок повернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість та його безпосереднього стягнення з Державного бюджету України наразі чинним законодавством не передбачено.

У судовому засіданні представник Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області також заперечує проти задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ» про поновлення строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання з тих підстав, що заявником не наведено поважності причин пропуску цього строку. Також вказала на відсутність вини Управління щодо невиконання рішення суду протягом встановленого у виконавчих документах строку, оскільки рішення суду про стягнення коштів з Державного бюджету виконуються органами Казначейства виключно у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства за заявою стягувача про виконання судового рішення. Виконавчі документи пред'являються до виконання у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження». Заява від стягувача про виконання рішення у цій справі не надходила.

Заслухавши представника заявника, думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання слід відмовити з таких мотивів і підстав.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 11 січня 2011 року визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції від 17 грудня 2010 року № /0; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна» з Державного бюджету України бюджетне відшкодування податку на додану вартість за квітень 2010 року у сумі 25 980 грн.; присуджено з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна» судові витрати у сумі 263 грн. 20 коп. (а.с.185-188 том 1).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 січня 2011 року у справі №2а-3481/10/0370 залишено без змін (а.с.230-237 том 1).

Отже, судове рішення у справі №2а-3481/10/0370 набрало законної сили 16 грудня 2014 року.

12 листопада 2018 року на виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 11 січня 2011 року за заявою позивача видано виконавчі листи №925/2018р. про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна» з Державного бюджету України бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2010 року у сумі 25 980 грн., а також №926/2018р. - про присудження з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна» судових витрат у сумі 263 грн. 20 коп. (а.с.249 том 1, 3-4 том 2).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року у виконавчих листах №925/2018р., №926/2018р. замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ».

На дату набрання законної сили постановою суду від 11 січня 2011 року статтею 22 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV «Про виконавче провадження» було встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності новий Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII). Частиною першою статті 12 цього Закону передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Виконавчі листи за заявою стягувача видано судом 12 листопада 2018 року. Строк пред'явлення виконавчих листів № 925/2018р., №926/2018р. до виконання - до 17 грудня 2017 року.

Із заявою про видачу виконавчих листів до виконання з часу набрання постановою суду законної сили у справі від 11 січня 2011 року (тобто, з 16 грудня 2014 року) позивач не звертався майже чотири роки. На момент видачі судом виконавчих листів №925/2018р., №926/2018р. строк звернення їх для примусового виконання сплинув.

Згідно з частиною першою статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічна норма закріплена і частиною шостою статті 12 Закону №1404-VIII: «Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції».

З аналізу зазначених норм випливає, що вирішуючи питання визнання поважними причин пропуску строку, суд повинен перевірити, чи пропущено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, чи поважні причини такого пропуску, що було підставою невчасного звернення за виконанням судового рішення. Поважними за змістом вказаної норми процесуального права визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення стягувача і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного пред'явлення виконавчого листа до виконання.

У даному випадку строк пред'явлення виконавчих листів № 925/2018р., №926/2018р. до виконання закінчився. Стягувач не навів суду поважних причин пропуску строку для пред'явлення цих виконавчих листів до виконання, тобто таких обставин, які не залежать від його волевиявлення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та не надав суду відповідних доказів.

На думку суду, саме по собі отримання виконавчого листа після закінчення строку пред'явлення його до виконання не є поважною причиною пропуску строку, оскільки в такому випадку стягувач повинен навести причини, які б свідчили про поважність неотримання такого виконавчого листа у строк, який би дозволив вчасно пред'явити такий виконавчий лист до виконання, починаючи із дати набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Таких причин стягувач суду також не вказав.

У справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Заява №40450/02), рішення від 15 жовтня 2009 року, пункти 51-52, Європейський суд з прав людини зазначав, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Водночас, пасивна позиція стягувача у даній справі - не вжиття ним заходів для звернення до виконання судового рішення - вказують на те, що він сам не виявляв зацікавленості в реалізації своїх прав у порядку та в спосіб, визначений законом.

Також слід зазначати, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03) визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. А у рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (Заява № 32053/13) Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що заявником належними та допустимими доказами не доведено поважних причин для поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчих листів до виконання, а наведені обставини не є поважними причинами пропущення такого строку, а відтак в задоволенні заяви стягувача необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 256, 294, 295, 376 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчих листів № 925/2018р., № 926/2018р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції, Головного управління Державного казначейства України у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17 грудня 2010 року №/0 та стягнення бюджетного відшкодування податку на додану вартість відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк

Повний текст ухвали складено 11 грудня 2018 року