Справа № 183/3559/18
Суддя: Сорока О. В.
Дата ухвалення: 2018-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/3559/18
№ 2-а/183/141/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.М.,

секретаря Пономаренко О.О.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області рядового поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в:

18 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду з позовом до інспектора 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області рядового поліції ОСОБА_2, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 11.06.2018 року серії ЕАА №439521, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, - закрити.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 11.06.2018 року приблизно о 21.55 годин він керував транспортним засобом ВАЗ 21043, д/н НОМЕР_1 з причепом по вул. Янтарна, в м. Дніпро, де його зупинив працівник патрульної поліції і повідомив, що він «у темну пору доби керує транспортним з причепом у якого не горять задні габарити», чим порушив п.31.6.б ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП, у звязку з чим було складено постанову та накладено адміністративний штраф у розмірі 340 грн.

Між тим, ОСОБА_1 вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, необґрунтованим, та недоведеним, а вказану постанову такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне. В порушення вимог інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, інспектор поліції не розяснив позивачу права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.ст.307,308,268,287-289 КУпАП, а також позбавив можливості користуватися юридичною допомогою адвоката. Поряд з цим, сама постанова про накладення адміністративного стягнення не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення.

Також позивач зазначає, що є пильним, уважним та обережним водієм, тому пояснив поліцейському, що перед початком руху перевірив справжність агрегатів автомобіля та причепа, в тому числі і світлових приладів. Коли почало темніти, він увімкнув світло передніх фар та габаритні вогні, також продемонстрував, а інспектор переконався, що вмикач габаритних вогнів знаходиться в активованому стані. Під час руху він не зупинявся, оскільки не було потреби, а помітити під час руху, що габаритні вогні не світять він фізично не міг, а тому і не міг усунути дану несправність. Після того як поліцейський вручив йому постанову, ОСОБА_1 увімкнув аварійну світлову сигналізацію та поїхав додому з обмеженою швидкістю руху, а наступного дня самостійно своїми силами усунув несправність на причепі. Відповідно до п.п. «б» п.31.6 ПДР України забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну добу пори або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів. При цьому, позивач наполягає на тому, що несправність він виявив після зупинки автомобіля поліцейським. Поряд з цим, поліцейський не взяв до уваги його пояснення, в яких він зазначив, що не згоден з вказаними в постанові фактами, а тому позивач винним себе не визнає, правил дорожнього руху він не порушував та йому не було повідомлено про будь яке вчинене порушення зазначених Правил. Вважає, що його вина у скоєнні правопорушення не була доказана поліцейським. Таким чином, твердження відповідача про порушення позивачем вимог ПДР України, є лише його субєктивною думкою та припущенням, яке не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою від 19 червня 2018 року відкрито провадження у справі.

В судове засідання позивач не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав.

Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не зявився без поважних причин, був повідомлений належним чином про час, місце і дату судового розгляду.

Представником Департаменту національної поліції до суду подано письмові пояснення, згідно яких 11.06.2018 року відповідачем було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, а саме позивач керував ТЗ ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Дніпро, по вул. Янтарна, в районі будинку №62, у темну пору доби транспортним засобом з прицепом у якого не горіли задні габарити, чим порушив п.31.6 «б» ПДР України. Процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, була зафіксована відповідачем на нагрудний відео реєстратор, але відеозапису з дня правопорушення не було збережено, у звязку з закінченням термінів зберігання відеозаписів у відповідному підрозділі Управління патрульної поліції згідно внутрішніх нормативних документів та технічної можливості відео. А саме за наявності технічної можливості матеріали про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані за допомогою відео і кінозйомки, відеозапису, зберігаються у підрозділі поліції протягом одного місяця з дати фіксації порушення, а у випадках наявності інформації про оскарження протягом строку оскарження та розгляду справи. У звязку з тим, що інформація про оскарження постанови по даній справі надійшла до УПП 17.09.2018 року, надати до суду відеозапис відповідач не має можливості. В свою чергу, позивач не надав жодних доказів які спростували б факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, тож позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У відповідності до п.2 ч.3 ст. 205 КАС України у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду подано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №439521, винесену 11.06.2018 року інспектором 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області рядовим поліції ОСОБА_2, у відповідності до якої ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21043 номерний знак НОМЕР_1, 11.06.2018 року о 21.54 годин в м. Дніпро, вул. Янтарна, 62 у темну пору доби керував ТЗ з прицепом у якого не горіли задні габарити, чим порушив п.31.6 «б» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП, тому на нього було накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 9).

У відповідності до ч.1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) тягне за собою накладення від двадцяти до двадцяти пяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У відповідності до підпункту «б» 3.6 Правил дорожнього руху України, на який міститься посилання у постанові по справі про адміністративне правопорушення, забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Поряд з цим, оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення містить посилання на те, що вона винесена по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У відповідності до ч.4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до вимог ст.283 КУпАП Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, аналіз назначених норм закону свідчить про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно та обєктивно зясувати всі обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Слід звернути увагу, що у постанові по справі про адміністративне правопорушення, відсутні дані про наявність додатків до неї, як і відсутні дані про складення протоколу про адміністративне правопорушення, відібрання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснення їй прав, передбачених ст.268 КУпАП, відібрання пояснень від свідків, крім того на місці підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не міститься взагалі підпису.

Поряд з цим, твердження представника ДПП стосовно фіксування процедури розгляду справи відповідачем на нагрудний відео реєстратор та неможливістю надати відеозапис з дня правопорушення у звязку сі спливом строку його зберігання, спростовується даними самої постанови, оскільки в пункті 9 оскаржуваної постанови не зазначено будь-яких доказів, які до неї додаються, а також даних про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

В свою чергу, у відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд має право вирішити справу за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В даному випадку, у суду відсутня будь-яка доказова база про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та яка, як наслідок, обґрунтовувала б правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що свідчить про передчасне прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, та необхідність її скасування.

Щодо вимог позивача про закриття провадження у справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів власних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий суд як суд адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що в діях ОСОБА_1, який керував 11.06.2018 року о 21.54 годин транспортним засобом ВАЗ 21043 номерний знак НОМЕР_1, в м. Дніпро, вул. Янтарна, 62, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 121 КУпАП, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 120, 241-246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 247, 292, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичного режимі від 11 червня 2018 року серії ЕАА №439521, винесену інспектором 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області рядовим поліції ОСОБА_2.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього Апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.