Справа № 480/4065/18
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2018 р. Справа № 480/4065/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воловика С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу №480/4065/18 за позовом ОСОБА_1 до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Глухівський кар'єр кварцитів" про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії,-
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1І.) звернувся з позовною заявою до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі по тексту відповідач, Глухівське ОУПФУ Сумської обл.), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Глухівський кар'єр кварцитів" (далі по тексту - третя особа, ТОВ "Глухівський кар'єр кварцитів"), в якій просить суд:
- визнати протиправним рішення Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області №68 від 22.08.2018 про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування";
- зобов'язати Глухівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області зарахувати період роботи з 08.06.1988 по 27.09.1999 в Глухівському кар'єрі Дніпровського алюмінієвого заводу ім. С.М. Кірова до загального страхового стажу та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі заяви, поданої 08.06.2018.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує наступним. Позивач 08 червня 2018 року звернувся до Глухівського ОУПФУ Сумської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Глухівське ОУПФУ Сумської області рішенням №68 від 22.08.2018 відмовлено у призначенні пенсії у звязку з відсутністю необхідного страхового стажу.
На переконання позивача, рішення відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправними, оскільки ним дотримані всі вимоги встановлені законодавством для призначення вказаного виду пенсії. В звязку з цим, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Глухівське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області з позовними вимогами не погодилось, у відзиві на позовну заяву (а.с.68-71) зазначило про відсутність підстав для зарахування періоду роботи позивача з 08.06.1988 по 27.09.1999 в Глухівському кар'єрі Дніпровського алюмінієвого заводу ім. С.М. Кірова до загального страхового стажу, у звязку з не підтвердженням первинними документами.
Враховуючи наведені обставини, Глухівське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області вважає рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" правомірним, а позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що 08 червня 2018 року ОСОБА_1 після досягнення 55-річного віку звернувся до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
22.08.2018 року рішенням Глухівського ОУПФУ України Сумської області №68 позивачу відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоди роботи: з 05.02.1981 по 04.05.1981 в МПБ "Сільбуд" у зв'язку з тим, що за даними Архівного випису КП "Об'єднаний трудовий архів Глухівському району" про трудовий стаж ОСОБА_1 у МПБ "Сільбуд" від 07.11.2017 №565 та довідки КП "Об'єднаний трудовий архів" від 07.11.2017 №565 в наказі про прийняття на роботу значиться ОСОБА_2, а не ОСОБА_1; інших документів в підтвердження вказаного періоду роботи не надано та з 08.06.1988 по 27.07.1999 в Глухівському кар'єрі Дніпропетровського алюмінієвого заводу ім. С.М. Кірова, реорганізованого з 01.08.1990 в Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат, та який 22.08.1994 року перейменований у ВАТ "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат".
Підставою для відмови у зарахуванні до трудового стажу позивача періоду роботи з 08.06.1988 по 27.07.1999, відповідач визначив те, що згідно з довідкою від 21.05.2018 №511 Глухівський кар'єр кварцитів до 01.08.1990 року був у складі Дніпровського алюмінієвого заводу на правах цеху. 01.08.1990 року створений Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат до складу якого ввійшли: на правах юридичної особи юридичної особи - Глухівський кар'єр кварцитів. До 27.07.1999 Глухівський кар'єр кварцитів був структурним підрозділом ВАТ "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" без права юридичної особи. Згідно протоколу №4-99 від 30.06.1999 засідання правління ВАТ "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" з 28.07.1999 створено дочірнє підприємство з правом юридичної особи "Глухівський кар'єр кварцитів" ВАТ "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" шляхом реорганізації (виділу), яке є правонаступником підприємства Глухівський карєр кварцитів - структурного підрозділу ВАТ "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат".
Також, Глухівське ОУ ПФУ Сумської області зауважило на відсутності документів, які підтверджують повноваження директора ТОВ "Глухівський кар'єр кварцитів" на видачу довідок про період роботи в структурному підрозділі ВАТ "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" та відсутності на першій сторінці трудової книжки ОСОБА_1 печатки організації, яка вперше вносила запис про прийняття його на роботу.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обставинам справи, суд не може погодитись з указаними доводами Глухівського ОУПФУ Сумської області, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1,2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" "в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України).
Зазначені конституційні положення розвинуті в розділі II Конституції України "Права, свободи та обов'язки людини і громадянина". Тим самим право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.
Згідно статті 49 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.
Відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування регулює Закон України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, який набрав чинності з 01.01.2004 року ( далі Закон №1058-IV). Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Частиною 4 ст.24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто розповсюдження даної постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження трудового стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.
В даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що в трудовій книжці позивача містяться записи про його роботу з 08 червня 1988 по 27 липня 1999 в Глухівському кар'єрі Дніпропетровського алюмінієвого заводу ім. С.М. Кірова, реорганізованого з 01.08.1990 в Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат, та який 22.08.1994 року перейменований у ВАТ "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" (а.с.12-17). Крім того, вказаний період робити підтверджується архівними довідками, картками розрахунку по заробітній платі та ін. (а.с.13-59) На переконання суду, ці докази є належними та достатніми для підтвердження роботи ОСОБА_1 у вказані періоди на посаді, яка надає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування».
На переконання суду, відсутність на першій сторінці трудової книжки позивача печатки організації, яка вперше приймала його на роботу, а також сумніви щодо наявності у директора ТОВ "Глухівський карєр кварцитів" повноважень на видачу довідок щодо підтвердження трудового стажу, не можуть бути підставою для позбавлення ОСОБА_1 права на пенсію за умови, якщо в цілому таке право підтверджено відповідними доказами.
У звязку з цим, суд вважає доводи Глухівського ОУПФУ Сумської області щодо не підтвердження страхового стажу позивача в період роботи з 08.06.1988 по 27.07.1999 безпідставними та такими, що не ґрунтуються на приписах законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За наведених обставин, суд доходить висновку, що відмова Глухівського ОУПФУ Сумської області у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах не відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України, в звязку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України, під час ухвалення рішення, суд, окрім іншого, має вирішити як розподілити між сторонами судові витрати.
Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У даній справі, за подання позовної заяви ОСОБА_1, згідно з квитанцією від 01.11.2018 (а.с.4), сплатив судовий звір в розмірі 1 409, 60 грн. Тобто, вказана сума судового збору, підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 90, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Глухівський кар'єр кварцитів" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправним рішення Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області №68 від 22.08.2018 про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В повному обсязі рішення складено 10.12.2018.

Суддя С.В. Воловик