Справа № 160/8852/18
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 грудня 2018 року Справа № 160/8852/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці про визнання протиправним та скасування наказу №75-кт від 26.10.2018р., -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2018р. ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Державної служби України з питань праці та просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №75-кт від 26.10.2018р.

Ухвалою суду від 28.11.2018р. зазначена позовна заява була залишена без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України та зобовязано позивача у десятиденний строк з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із наведенням у ньому обґрунтування порушення оспорюваним рішенням прав, свобод та інтересів позивача у відповідності до вимог п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України; документів, які підтверджують скрутне матеріальне становище позивача для відстрочення сплати судового збору відповідно до закону, а саме: відповідний доказ про розмір річного доходу позивача за період з листопада 2017року по жовтень 2018 року у відповідності до вимог ст.8 Закону України Про судовий збір, ч.3, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання вимог вказаної вище ухвали, позивачем 07.12.2018р. надано до канцелярії суду, зокрема, про нараховану заробітну плату за період з листопада 2017 року по жовтень 2018 року у загальній сумі 332310,11 грн.

Так, за приписами ч.1 ст.8 Закону України Про судовий збір встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення позивачеві сплати судового збору за подання вищевказаного адміністративного позову, суд з урахуванням правових позицій, викладених у постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 23.01.2015р. №2 Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011року №3674-УІ Про судовий збір, а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016р. №2 виходить із того, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Так, позивачем на підтвердження скрутного майнового стану та неможливість сплати судового збору на момент подання даного адміністративного позову надано, зокрема, архівну відомість №1 з листопада 2017р. по жовтень 2018р. Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, згідно якої за період з листопада 2017 року по жовтень 2018 року (тобто за попередній календарний рік перед зверненням до суду з позовом) позивачу нараховано дохід у загальній сумі 332310,11 грн.

Тобто, сума судового збору за подання даного позову не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Проаналізувавши розмір доходу нарахованого позивачеві у сукупності з вищевикладеним, суд приходить до висновку про те, що дані обставини не позбавляють позивача можливості сплатити судовий збір у розмірі 704,80 грн. у спосіб, визначений Законом України Про судовий збір та не є достатніми доказами на підтвердження скрутного матеріального становища позивача, а, відповідно, і не є достатніми підставами для відстрочення позивачеві сплати судового збору за подання даного адміністративного позову до суду з урахуванням вимог ст.8 Закону України Про судовий збір та ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищенаведене, у адміністративного суду відсутні підстави для відстрочення позивачеві сплати судового збору за подання даного адміністративного позову, а тому у задоволенні клопотання позивача про відстрочення йому сплати судового збору слід відмовити.

Керуючись ст.8 Закону України Про судовий збір, ст.ст. 133, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення йому сплати судового збору у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці про визнання протиправним та скасування наказу №75-кт від 26.10.2018р. - відмовити.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2