Справа № 1140/3036/18
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Кропивницький Справа № 1140/3036/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та нечинним рішення №142946 від 12.10.2018 року Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову в перерахунку його пенсії;

- зобов'язати відповідача зарахувати до страхового стажу для пенсії час перебування його на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням у період з 10 липня 2018 р. по 12 жовтня 2018 р. (3 місяці 3 дні) як пільговий стаж шахтаря згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та здійснити перерахунок і виплату йому пенсії по інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням в розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, згідно ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", з 12 жовтня 2018 р. на весь період отримання пенсії по інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що працюючи на Смолінській шахті ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" у період з 22.03.2001 року по 16.04.2018 року, у підземних роботах шахти в умовах повного робочого дня за професіями учня підземного прохідника шахти, підземного прохідника шахти, роздавальника вибухових речовин з підземними умовами праці, він набув пільговий стаж шахтаря, відповідно до Закону України " Про підвищення престижності шахтарської праці". Також зазначає, що 17.04.2018 року його було звільнено у зв'язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, який перешкоджав продовженню вказаної роботи, оскільки він почав серйозно хворіти. З 10 липня 2018 року і дотепер він перебуває на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням (третя група інвалідності 60 % втрати професійної працездатності). Позивач вказує, що згідно акту розслідування причин виникнення хронічного профзахворювання від 21.06.2018 р., його захворювання виникло внаслідок роботи в умовах тяжкої фізичної праці, обумовлених технологічним процесом на Смолінській шахті ДП "Схід ГЗК". Звернувшись 12.10.2018 р. до відповідача із заявою здійснити перерахунок і виплату пенсії по інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням в розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, отримав відмову, з якою він не погоджується. Також позивачем надана відповідь на відзив (а.с.55-57)

У встановлений судом строк відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву (а.с.37), в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, та посилається на ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно якої час перебування на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням зараховується до страхового стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи зі шкідливими умовами праці, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах. Період з дня встановлення інвалідності до досягнення особою пенсійного віку зараховується до страхового стажу при обчисленні розміру пенсії за віком, тобто цей період зараховується до страхового стажу лише під час отримання пенсії по інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням при переході на пенсію за віком.

У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності, та згідно ст.ст.257, 263 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Клопотань позивача та представника відповідача про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

У період з 22.03.2001 року по 17.04.2018 рік позивач працював на Смолінській шахті ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" в умовах повного робочого дня у підземних умовах шахти, за професіями: учень прохідника підземного, прохідник підземний, респіраторник, роздавальник вибухових матеріалів підземний, що підтверджується записами в трудовій книжці, даними довідок підприємства про пільговий стаж шахтаря, наявними в матеріалах пенсійної справи, а також розрахунком стажу, здійсненим відповідачем (а.с.14-17, 23-30).

17.04.2018 року позивача було звільнено у зв'язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи п.2 ст.40 КЗпП України, що вбачається з трудової книжки (а.с.16).

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії від 05.06.2018 року позивачу встановлено професійний характер захворювання (а.с.19-20).

Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 21.06.2018 встановлено, що захворювання позивача виникло внаслідок тривалого терміну роботи в умовах тяжкої фізичної праці обумовлених технологічним процесом на Смолінській шахті ДП «Схід ГЗК» (а.с.21-22).

З 10.07.2018 року і дотепер позивач перебуває на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням (третя група інвалідності, 60% втрати професійної працездатності), що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК №621595 та довідкою про результати визначення втрати ступеня професійної працездатності у відсотках, потреби у надання медичної та соціальної допомоги №011722 (а.с.18-18-зв.).

12.10.2018 року позивач звернувся до Маловисківського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України із заявою, в якій просив здійснити перерахунок і виплату його пенсії по інвалідності внаслідок професійного захворюванням в розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (а.с.11).

Листом від 12.10.2018 р. №3551/03-13 відповідач повідомив ОСОБА_1 про прийняте рішення №142946 від 12.10.2018 про відмову в перерахунку пенсії (а.с.12).

Рішення від 12.10.2018 №142946 обґрунтовано тим, що згідно зі ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи зі шкідливими умовами праці, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. Період з дня встановлення інвалідності до досягнення особою пенсійного віку зараховується до страхового стажу при обчисленні розміру пенсії за віком, тобто цей період зараховується до страхового стажу лише за час отримання пенсії по інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням при переході на пенсію за віком. Станом на 12.10.2018 року відмовити в перерахунку пенсії, оскільки ОСОБА_1 отримувач пенсії по інвалідності внаслідок професійного захворювання інвалідам ІІІ групи і право на пенсію за віком у нього відсутнє (а.с.13).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 09.09.2008 року №345-VI (далі Закон №345-VI) спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв'язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Відповідно до ст.1 Закону №345-VI дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV).

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв'язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Аналогічні норми містяться і в ч.5 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ, відповідно до яких час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Отже, позивач відповідно до ст.1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", а також згідно ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у період роботи на Смолінській шахті ДП "СХІД ГЗК" з 22.03.2001 року по 16.04.2018 року набув пільговий стаж шахтаря, який складає 14 років 9 місяців 27 днів, а час перебування його на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням - 3 місяці 3 дні, має бути зарахований до страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах та складатиме більше ніж 15 років стажу шахтаря.

Відповідно до ст.8 Закону мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Також, згідно з абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058-ІV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, враховуючи приписи ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до яких, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, суд вважає, що позивач набув право на отримання пенсії саме в такому розмірі.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи.

Засіб правового захисту, що передбачений зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків.

Суд зауважує, що ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення п.3 ч.1 ст.245 КАС України, за змістом якого у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тому суд задовольняє спосіб поновлення порушених прав позивача у вигляді зобов'язання відповідача зарахувати до страхового стажу для пенсії позивача час перебування його на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням у період з 10 липня 2018 року по 12 жовтня 2018 року (3 місяці 3 дні) як пільговий стаж шахтаря згідно ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням в розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, згідно ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", з 12 жовтня 2018 року на весь період отримання пенсії по інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони є обґрунтованими та законними. Заперечення представника відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства, а рішення відповідача прийнято не відповідно до наданих йому повноважень.

Судові витрати сторонами не понесенні.

Керуючись ст.ст.132, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (26223, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, ) про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №142946 від 12.10.2018 р. про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу для пенсії ОСОБА_1 час перебування його на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням у період з 10 липня 2018 року по 12 жовтня 2018 року (3 місяці 3 дні) як пільговий стаж шахтаря згідно ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням в розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, згідно ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", з 12 жовтня 2018 року на період отримання пенсії по інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина