Справа № 0440/4890/18
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2018 року Справа № 0440/4890/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідачів Проніної І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новокодацького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та дій, зобов'язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Новокодацького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (правонаступником якого ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач-2), в якій просить (з урахуванням уточненої позовної заяви):
- визнати протиправним рішення комісії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №12 від 04.12.2014 року в частині не визнання ОСОБА_1 період роботи оператором пульта управління 5 розгляду цеху синтезу, реорганізованого в цех лаків на кондсмолах з 16.12.1996 року по 19.10.1998 року до пільгового за віком трудового стажу за списком №1 у ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод»;
- визнати протиправними дії Новокодацького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України від 05.11.1991 року №1788- XII «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов'язати Новокодацький відділ обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи оператором пульта управління 5 розряду цеху синтезу, реорганізованого в цех лаків на кондсмолах з 16.12.1996 року по 19.10.1998 року до пільгового за віком трудового стажу за списком №1 у ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод»;
- зобов'язати Новокодацький відділ обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» з дня першого звернення за оформлення пенсії - 09.12.2014 року.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська із заявою про призначення пенсії відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», надала необхідні документи на підтвердження наявності безперервного трудового стажу на посадах, передбачених списком № 1, із зарахуванням періоду роботи на ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод». Однак, позивачу відмовлено у призначенні пенсії та повідомлено, що рішенням комісії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №47 (№12) від 04.12.2014 року підтверджено період роботи позивача з 19.10.1998 року по 25.07.2005 року, тому пільговий стаж позивача склав 6 років 9 місяців 08 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах по списку №1. У 2016 році позивач повторно звернулась із заявою про призначення пенсії, однак відповіді від відповідача не отримала. У 2018 році позивач знову звернулась із заявою про призначення пенсії до відповідача-2, який листом від 20.04.2018 року відмовив у призначенні пенсії, пославшись на рішення комісії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №47 (№12) від 04.12.2014 року. Позивач, не погодившись з відмовою відповідача та вважаючи дії відповідача-1 протиправними, звернулась до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 20.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
02.08.2018 року від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог та в обґрунтування своєї позиції зазначив, що згідно наданого позивачем пакету документів та відповідно до рішення комісії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №47 від 04.12.2014 року, до роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №1 можливо зарахувати період роботи з 19.10.1998 року по 25.07.2005 року, що складає 6 років 7 місяців 10 днів, загальний стаж - 25 років 10 місяців 6 днів. Таким чином, права на призначення пенсії згідно заяви від 04.04.2018 року, так і попередньої заяви від 09.12.2014 року, у позивача відсутнє. Також відповідач зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду, який передбачений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач надала відповідь на відзив, у якій підтримала позицію, що викладена у позові.
Ухвалою суду від 27.08.2018 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
18.09.2018 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 16.10.2018 року; 16.10.2018 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 01.11.2018 року; 01.11.2018 року продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та оголошено перерву до 27.11.2018 року.
За письмовою згодою сторін розгляд справи по суті відбувся 27.11.2018 після закінчення підготовчого засідання.
В судовому засіданні 27.11.2018 року позивач та представник позивача підтримали позов та просили суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідачів у судовому засіданні заперечувала проти позову та просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
09.12.2014 року ОСОБА_1 у зв'язку з досягненням пенсійного віку, звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська (правонаступником якого є ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Листом від 06.01.2015 року №30/10/54 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії, обґрунтовуючи це тим, що згідно наданих документів та відповідно до рішення комісії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №12 від 04.12.2014 року позивачу зараховано період роботи з 19.10.1998 року по 25.07.2005 року, всього стаж роботи за списком №1 складає 6 років 9 місяців 08 днів, що є недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах (а.с. 23).
16.11.2016 року позивач звернулась до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду в м. Дніпропетровську (правонаступником якого є ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Не отримавши відповідь за результатами розгляду заяви від 16.11.2016 року, позивач 04.04.2018 року звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила надати письмову відповідь щодо відмови призначенні пільгової пенсії за списком №1 відповідно до заяви від 16.11.2016 року.
Листом від 17.04.2018 року №Г5384-18 відповідачем розглянуто звернення позивача від 04.04.2018 року та повідомлено, що згідно наданих документів та відповідно до рішення комісії ГУ ПФУ у Дніпропетровській області №47 від 04.12.2014 року, до роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №1 можливо зарахувати період роботи з 19.10.1998 року по 25.07.2005 року, що складає 6 років 7 місяців 10 днів, загальний стаж становить 25 років 10 місяців 6 днів. Згідно законодавства, що діє сьогодні, ОСОБА_1, роз'яснено, що вона має право на призначення пенсії за віком по списку №1 в 52 роки (а.с. 20-21).
Позивач, не погодившись з відмовою відповідача-2 про призначення пенсії на пільгових умовах по списку №1, звернулась до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд зазначає, що спірним питанням в цій справі є не зарахування відповідачами до пільгового стажу період роботи позивача з 16.12.1996 року по 19.10.1998 року, у зв'язку з порушенням термінів проведення атестації робочих місць.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакцій, чинній на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії вперше) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1993 року за № 637 (далі - Порядок №637) передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Отже, з аналізу вищевикладеного слід дійти висновку, що використання норм Порядку № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у трудовій книжці НОМЕР_2 міститься запис, що ОСОБА_1 працювала у період з 16.12.1996 року по 25.07.2005 року оператором пульту управління 5 розряду в цеху синтезу у ВАТ "Дніпропетровський лакофарбовий завод", який 03.02.1997 року перейменовано у цех лаків на кондсмолах, що підтверджується записом №13 у трудовій книжці.
В матеріалах справи міститься довідка №68, надана ВАТ "Дніпропетровський лакофарбовий завод", про підтвердження особливого характеру роботи та умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, яка підтверджує періоди роботи позивача з 16.12.1996 року по 25.07.2005 року оператором пульта управління в цеху лаків на кондсмолах на виробництві лакофарбової продукції із використанням органічних розчинників, що передбачено списком №1. Також у довідці зазначено, що на підприємстві проведена атестація робочих місць відповідно до наказів №89 від 19.10.1998 року, №104 від 16.10.2000 року та №71 від 29.08.2005 року (а.с. 28).
Судом встановлено, що в рішенні комісії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 04.12.2014 року №12, фактично, підставою відмови позивачу у зарахуванні до пільгового стажу за списком №1 періоду з 16.12.1996 року по 19.10.1998 року, зазначено порушення терміну проведення атестації робочих місць. Перша атестація робочих місць у ВАТ "Дніпропетровський лакофарбовий завод" була проведена 19.10.1998 року на підставі наказу №89. Таким чином, відповідачами підтверджено пільговий період роботи позивача з 19.10.1998 року по 25.07.2005 року.
Проте, така позиція відповідачів є помилковою та з цього приводу суд зазначає наступне.
Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок №442) пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за результатами атестації робочих місць, яка також надає інші пільги і компенсації, передбачені законодавством, а саме надбавка за роботу в зазначених умовах, право на скорочений робочий день, додаткову відпустку й одержання лікувально-профілактичного лікування. Атестація повинна проводитися на підприємстві не рідше одного разу на п'ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Контроль за проведенням атестації, правильністю застосування Списків покладено на Державну експертизу умов праці.
Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації) визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.
Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.
Відповідно до пункту 3 Порядку №442 № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005р. № 383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
У пункті 4.2 Порядку №442 йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.
Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Комплексний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
З аналізу зазначених норм вбачається, що для підтвердження трудового стажу можуть бути надані будь-які документи, як містять відомості про періоди роботи.
З довідки №68 про підтвердження особливого характеру роботи та умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії вбачається, що за спірний період роботи позивача з 16.12.1996 року по 19.10.1998 року професія "оператор пульту управління" атестована згідно наказів №89 від 19.10.1998 року, №104 від 16.10.2000 року та №71 від 29.08.2005 року.
З досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що робоче місце позивачки у ВАТ "Дніпропетровський лакофарбовий завод" віднесено до переліку посад за списком №1 та атестовано, що підтверджується відповідною довідкою від №68, наказами про атестацію робочих місць №89 від 19.10.1998 року, №104 від 16.10.2000 року, №71 від 29.08.2005 року, протоколом постійно діючої комісії від 29.08.2005 року.
В судовому засіданні представником відповідачів не спростовано ті обставини, що жодних змін в організації роботи за робочим місцем позивачки, змін у назві професії, колі службових обов'язків за час роботи в ВАТ "Дніпропетровський лакофарбовий завод" не відбувалось.
Таким чином, записами у трудовій книжці, іншими дослідженими доказами та довідкою підтверджено характер роботи і стаж, який дає позивачу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 з 16.12.1996 року по 19.10.1998 року оператором пульту управління 5 розряду в цеху лаків на кондсмолах у ВАТ "Дніпропетровський лакофарбовий завод".
Отже, загальний пільговий стаж позивача за списком №1 становить більше 7 років 6 місяців.
В судовому засіданні встановлено, що на час звернення ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, тобто 09.12.2014 року, позивачка досягла необхідного пенсійного віку (45 років), має страховий стаж 25 років 10 місяців 6 днів.
З огляду на зазначене, позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність відмови відповідачів у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.
Стосовно дотримання позивачем строків звернення до адміністративного суду, суд зазначає, що згідно положенням статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Водночас, частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Так, позивачем при поданні позову до суду надано заяву про поновлення пропущеного строку для звернення до суду із зазначенням причин його пропуску.
Судом при відкритті провадження розглянуто заяву позивача про поновлення строку, визнано поважними причини пропуску та, з метою забезпечення доступу до правосуддя, поновлено цей строк.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи, що у рішенні комісії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 04.12.2014 року №12 протиправно не зараховано позивачу до пільгового стажу за списком №1 період роботи з 16.12.1996 року по 19.10.1998 року, яке в подальшому стало підставою для прийняття відповідачем рішень про відмову у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах, то позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.
Враховуючи проведену реорганізацію органів Пенсійного фонду України, суд вважає за необхідне зобов'язати ГУ ПФУ у Дніпропетровській області поновити порушені права позивача на пенсійне забезпечення.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним рішення комісії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №12 від 04.12.2014 року в частині не визнання ОСОБА_1 період роботи оператором пульта управління 5 розгляду цеху синтезу, реорганізованого в цех лаків на кондсмолах з 16.12.1996 року по 19.10.1998 року до пільгового за віком трудового стажу за списком №1 у ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод».
Визнати протиправними дії Новокодацького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи оператором пульта управління 5 розряду цеху синтезу, реорганізованого в цех лаків на кондсмолах з 16.12.1996 року по 19.10.1998 року до пільгового за віком трудового стажу за списком №1 у ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод».
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня першого звернення за оформлення пенсії - 09.12.2014 року.
Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 07.12.2018 року.

Суддя М.В. Бондар