Справа № 815/6124/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/6124/17

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.
П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

при секретарі - Філімович І.М.

за участю:

представника апелянта - ОСОБА_2

представника відповідача - Яковлева А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6, про визнання протиправними дій щодо погодження проекту землеустрою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, в якому просила визнати протиправними дії Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 та складання Висновку від 25.03.2016 року № 135/41-16, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 27.11.2017 року вказана позовна заява залишена без розгляду через пропуск строку звернення до суду.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018 року ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2017 року скасована, матеріали справи направлені до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.07.2018 року відкрито провадження у справі.

27.08.2018 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи ОСОБА_6 у яких він просив залишити позов без розгляду через пропуск строку звернення до суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовлено, адміністративний позов ОСОБА_4 до ГУ Держгеокадастру в Одеській області залишено без розгляду.

На вказану ухвалу ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про поновлення строку звернення до суду і відкриття провадження у справі.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням процесуальних права, а висновки суду першої інстанції не відповідають матеріалам справи. При цьому вказує на те, що судом не було взято до уваги висновки, викладені судом апеляційної інстанції в ухвалі від 23.05.2018 р., якою скасовано ухвалу суду першої інстанції від 27.11.2017 р., якою, в свою чергу, адміністративний позов ОСОБА_4 до ГУ Держгеокадастру в Одеській області залишено без розгляду в перший раз.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно до вимог ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегією суддів встановлені наступні обставини справи.

24.11.2017 р. ОСОБА_4 звернулась із вказаним адміністративним позовом до Одеського окружного адміністративного суду, в якому просила визнати протиправними дії Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 та складання Висновку від 25.03.2016 року № 135/41-16, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою від 27.11.2017 р. зазначена позовна заява ОСОБА_4 залишена без розгляду через пропуск строку звернення до суду.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018 р. апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2017 р. скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 р. відкрито провадження у даній справі.

Разом з тим представником позивача до суду було подано заяву про поновлення пропущеного з поважних причин строку звернення до адміністративного суду з позовом до ГУ Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними дій. Заява мотивована тим, що тільки під час розгляду Одеським окружним адміністративним судом справи №815/3914/17 ОСОБА_4 11.09.2018 р. отримала можливість ознайомитися з висновком відповідача від 25.03.2016 р. та дізналась про те, що проект землеустрою ОСОБА_6 не погоджений Августівською сільською радою та відділом містобудування та архітектури Біляївської РДА.

01.10.2018 р. Одеським окружним адміністративним судом було розглянуто заяву представника позивача про поновлення строку та постановлено ухвалу, якою у задоволенні заяви відмовлено, адміністративний позов ОСОБА_4 до ГУ Держгеокадастру в Одеській області залишено без розгляду.

Вирішуючи справу та залишаючи адміністративний позов ОСОБА_4 без розгляду суд першої інстанції виходив з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 у січні 2017 року звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області, в якому просив скасувати рішення Августівської сільської ради №173/Р-ХІХ-VII від 29.11.2016 р. «Про відмову гр. ОСОБА_6 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» (справа №523/260/17). Ухвалою від 10.05.2017 р. задоволено клопотання ОСОБА_4 та її було залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору.

У зв'язку з викладеним суд першої інстанції дійшов висновку, що з 10.05.2017 р. ОСОБА_4 могла дізнатись про підстави для звернення до суду та ознайомитися з оскаржуваним висновком. Тобто, позивач про порушення своїх прав повинна була дізнатись 10.05.2017 р., однак звернулася до суду лише 24.11.2017 р., тобто з пропуском шестимісячного строку звернення, встановленого КАС України, який сплив 11.11.2017 р., у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність залишення позову без розгляду.

Колегія суддів не може погодитися з наведеними висновками суду першої інстанції, вважає їх передчасними та помилковими, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції не було звернуто уваги на висновки, які були викладені у постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018 р. Так, колегія суддів погодилась із висновками суду щодо дати, від якої позивач формально дізналась про порушення свого права, разом з тим, колегія суддів вважала посилання на відсутність обставин, що могли б бути об'єктивними перешкодами для звернення до суду - безпідставними.

Як вбачається із заперечень на адміністративний позов у справі №815/2914/17, копію спірного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_6 як додаток було надано до суду не раніше 11.09.2017 р., що унеможливило фактичне дослідження його ОСОБА_4 та вчинення нею ефективних дій стосовно захисту своїх прав у межах шестимісячного строку, починаючи з 05.04.2017 р., що на думку колегії суддів Одеського апеляційного адміністративного суду було підставою для поновлення строку звернення з даним позовом.

Крім того, у заяві про поновлення строку звернення до суду з позовом апелянтом було зазначено, що дійсно, вона фактично ознайомилась з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 лише 02.10.2017 р., після ознайомлення з матеріалами справи №815/2914/17. Після фактичного ознайомлення з матеріалами проекту землеустрою, ОСОБА_4 було здійснено наступні заходи із встановлення обставин, які мають значення, а саме: направлено до Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області і Відділу містобудування та архітектури Біляївської РДА Одеської області запити, які стосуються спірного проекту землеустрою стосовно відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 та впливають на предмет спору по даній справі і мають значення для вирішення спірних правовідносин у даній справі.

Як вбачається з листа Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області №1137/02-13 від 12.12.2017 р., проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_6 - не погоджений сільрадою.

Відповідно до листа Відділу містобудування та архітектури Біляївської РДА Одеської області № 219 від 11.12.2017 р., отриманого ОСОБА_4, зазначений проект землеустрою не погоджувався. Іншим листом Відділу №4 від 04.01.2018 р. апелянта було повідомлено про те, що місце розташування земельної ділянки, яка відводиться у власність ОСОБА_6 - не співпадає з місцем розташування земельної ділянки, зареєстрованої за кадастровим номером НОМЕР_1 за заявою ОСОБА_6

Колегія суддів також бере до уваги те, що Августівською сільською радою також отримано від Відділу містобудування та архітектури Біляївської РДА Одеської області листи, відповідно до яких:

лист від 24.05.2017 р. - місце розташування земельної ділянки, яка відводиться у власність ОСОБА_6 не співпадає з місцем розташування земельної ділянки, зареєстрованої за кадастровим номером НОМЕР_1.

лист від 24.05.2017 р. - проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Відділом містобудування та архітектури Біляївської РДА Одеської області не погоджувався.

Крім того, вирішуючи справу суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 про порушення своїх прав повинна була дізнатись 10.05.2017 р., однак, судом не було враховано ухвалу цього ж суду від 27.11.2017 р, відповідно до якої було встановлено, що позивач дізналась про порушення свого права 05.04.2017 р., а також висновок суду апеляційної інстанції (постанова від 23.05.2018 р.), який погодився з висновком про те, що позивач дізналась про порушення свого права саме 05.04.2017 р.

Тобто, фактично судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не надавалась оцінка обставинам, зазначеним у заяві про поновлення строку, а лише встановлено нову дату (10.05.2017 р.), з якої на думку суду ОСОБА_4 дізналась про порушення свого права. Судом не було зазначено жодної причини пропуску строку, які були наведені позивачем у заяві та, відповідно, не надано оцінки наведеним ОСОБА_4 причинам пропуску цього строку.

Колегія суддів також бере до уваги доводи апелянта про те, що 10.05.2017 р. ОСОБА_4 не брала особистої участі у судовому засіданні Суворовського районного суду м. Одеси та не була обізнана про її залучення до участі у справі в якості третьої особи, оскільки особисто не зверталась із відповідною заявою, заява подавалась її представником, про що і зазначено в ухвалі Суворовського районного суду м. Одеси від 10.05.2017 р.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися за захистом до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. Обов'язковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя.

Разом з тим право на доступ до правосуддя в Україні не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

Відтак, одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, а також права на оскарження судового рішення (фактично - права на виправлення судової помилки) з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду та строку на оскарження у розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Так, враховуючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

Крім того, ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи «Скордіно проти Італії», «Ятрідіс проти Греції»).

Отже, згідно з практикою ЄСПЛ для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя та принципу правової визначеності у процесі прийняття судом рішення про поновлення строку на звернення до суду мають враховуватися: 1) особливі обставини кожної конкретної справи у системному зв'язку з причинами пропуску строку на звернення до суду; наявність причин непереборного та об'єктивного характеру пропуску строку на звернення до суду; 2) характер права, для захисту якого надійшло звернення до суду, та його значення для сторін; 3) період, який минув з моменту пропуску строку, правові наслідки його поновлення або не поновлення; 4) наявність публічного (суспільного та, меншою мірою, державного) інтересу у справі; 5) фундаментальність значення справи для судової та правозастосовної практики.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні даної справи судом першої інстанції не було взято до уваги зазначені у заяві доводи ОСОБА_4 щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, не взято до уваги висновки суду апеляційної інстанції, викладені у постанові від 23.05.2018 р., а також не надано належної оцінки викладеним позивачем обставинам.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апелянта та приходить до висновку, що судом першої інстанції не було належним чином перевірено всі обставини, якими обґрунтовано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, у зв'язку з чим було прийняте необґрунтоване рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Оскільки судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, і крім того, судом порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст. 320 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 308; 310; 312; 320; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складений 10.12.2018 р.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.