Справа № 804/3482/18
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року Справа № 804/3482/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №804/3482/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоцентри Комекс" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Металоцентри Комекс» (далі ТОВ «Металоцентри Комекс», підприємство, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 06.02.2018р.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 804/3482/18.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2018р. відкрито провадження по справі №804/3482/18 за вищезазначеним позовом та ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження згідно ч. 2 ст. 257 та ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України у письмовому провадженні.

У період з 16.07.2018р. по 28.08.2018р. суддя Барановський Р.А. перебував у відпустці.

Згідно ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи №804/3482/18 у спрощеному провадженні.

Позовні вимоги ТОВ «Металоцентри Комекс» відображені у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву та полягають у протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Так, у позовній заяві ТОВ «Металоцентри Комекс» зазначено, що відповідно до вимог ст. 12 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" для набрання чинності Положення про ведення касових операцій у національній валюті, затвердженого постановою правління Національного Банку України №148 від 29.12.2017р., порушення п. 11 якого зафіксовано відповідачем в акті перевірки - необхідне офіційне оприлюднення в «Офіційному віснику» та у газеті «Урядовий кур'єр», що не відбулось станом на сьогоднішній день, у звязку з чим позивач вважає зазначене Положення нечинним, а тому Сумською філією ТОВ «Металоцентри Комекс» не могло порушити передбачений цим Положенням порядок ведення касових операцій у національній валюті України з огляду на нечинність останнього. Окрім того, позивач вважає, що висновки ДФС щодо порушення Сумською філією ТОВ «Металоцентри Комекс» п. 11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинних нормативних актах та суперечать п.11 та п. 39 Положення про ведення касових операцій у національній валюті. У відповіді на відзив на позовну заяву позивач спростовує твердження відповідача, що Головним управлінням ДФС у Сумській області була проведена фактична перевірка магазину, розташованого за адресою: вул. Промислова, 2, м.Суми, у якому здійснює діяльність ТОВ «Металоцентри Комекс», зауваживши, що за даною адресою проводилась перевірка дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів відокремленого підрозділу позивача, а саме - Сумської філії ТОВ «Металоцентри Комекс». При цьому, позивач повторно наголосив на тому, що згідно із чинним законодавством України та п. 39 Положення №148 не передбачено ведення касової книги для відокремлених підрозділів підприємств, що здійснюють готівкові розрахунки із застосуванням РРО та не проводять операцій з приймання (видачі) готівки за касовими ордерами. Відповідач, ну думку позивача, безпідставно робить висновок про те, що ТОВ «Металоцентри Комекс» проводилися операції з приймання (видачі) готівки за касовими ордерами, оскільки цей висновок ґрунтується тільки на наявності касової книги, яку позивач відповідно до норм чинного законодавства взагалі не повинен вести, та яка не може бути предметом перевірки та доказом здійснення операцій з приймання (видачі) готівки за касовим ордерами. Крім того, позивач зауважив, що в акті перевірки та у відзиві на адміністративний позов контролюючим органом використовуються дані фіскальних звітних чеків (Z-звітів) №153 від 05.01.2018р., №154 від 09.01.2018р., №155 від 10.01.2018р., №156 від 11.01.2018р. підприємства, яким виконано вимоги чинного законодавства по оприбуткуванню готівки, зокрема, вимоги Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Безпідставність застосування до ТОВ «Металоцентри Комекс» штрафних санкцій згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, на думку позивача, також підтверджується позицією Державної фіскальної служби України, яка викладена в індивідуальній податковій консультації за вих. №2622/6/99.99.14.05.01.15/ПК від 20.06.2018р.

Позиція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відображена у відзиві на адміністративний позов та полягає у безпідставності заявлених позивачем вимог і правомірності спірного податкового повідомлення-рішення. Так, відповідач зазначив, що Головним управлінням ДФС у Сумській області була проведена фактична перевірка магазину, розташованого за адресою: вул. Промислова, 2, м.Суми, у якому здійснює діяльність ТОВ «Металоцентри Комекс», за результатами якої податковим органом складено акт перевірки №0021/04/64/РРО/40065770 від 19.01.2018р. Перевіркою встановлено, що за місцем проведення розрахунків ТОВ «Металоцентри Комекс» при здійсненні господарської діяльності використовує належним чином зареєстрований реєстратор розрахункових операцій Datecs FР - 3530 Т, заводський номер АТ 402345812, якому присвоєно Лівобережною ОДПІ м. Дніпро ГУ ДФС у Дніпропетровській області фіскальний номер НОМЕР_1 (далі РРО ФН НОМЕР_1) та веде касову книгу, однак підприємством у період 05.01.2018р. по 11.01.2018р. не оприбутковано до касової книги підприємства готівку у загальному розмірі 31 262, 11 грн., яка надійшла до каси у день її одержання у повному обсязі, чим порушено п. 11 розділу II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України, затвердженого постановою Правління Національного банку України №148 від 29.12.2017р. З огляду на викладене, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на підставі акта перевірки №0021/04/64/РРО/40065770 від 19.01.2018р. було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.02.2018р., згідно з яким до ТОВ «Металоцентри Комекс» застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 156 310, 55 грн. (31 262,11 грн. х 5) за не оприбуткування готівкових коштів у касі. Відповідач вважає, що посилання позивача на норми пункту 39 Положення №148 щодо можливості неведения касової книги відокремленими підрозділами установ/підприємств, які здійснюють розрахунки із застосуванням РРО або РК та веденням КОРО, не можуть бути взяті до уваги, оскільки позивач за місцем проведення розрахунків проводить операції з їх оформлення прибутковими та видатковими касовими ордерами та веде касову книгу, копії сторінок якої є невід'ємною частиною акту фактичної перевірки №0021/04/64/РРО/40065770 від 19.01.2018р., а факт ведення касової книги позивачем підтверджується і у позовній заяві. Також, спростовуючи доводи позивача щодо нечинності Положення №148 з огляду на відсутність офіційного оприлюднення останнього на момент проведення перевірки, відповідач зазначив, що з урахуванням положень ч. 6 ст. 56 Закону України «Про Національний банк України» та з огляду на розміщення тексту Положення №148 на сторінці Офіційного Інтернет-представництва Національного банку України 04.01.2018р. датою набуття чинності відповідного положення є 05.01.2018р.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів

При цьому, слід зауважити, що всупереч вищезазначеним нормам Кодексу адміністративного судочинства України та вимогам ухвали суду від 18.05.2018р. Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області не надано до суду жодного доказу на підтвердження доводів, викладених у відзиві на адміністративний позов.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

ТОВ «Металоцентри Комекс» () зареєстровано як субєкта підприємницької діяльності юридичну особу від 13.10.2015р. та взято на податковий облік у контролюючих органах від 13.10.2015р. за №40.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до видів економічної діяльності підприємства (за КВЕД) належить:

46.15 Діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами (основний);

46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту;

46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами;

49.41 Вантажний автомобільний транспорт;

70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування;

73.12 Посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації.

У складі ТОВ «Металоцентри Комекс», зокрема, перебуває відокремлений підрозділ даного підприємства Сумська філія ТОВ «Металоцентри Комекс» (код ЄДРПОУ ВП: 40118497; місцезнаходження ВП: 40007, Сумська обл., місто Суми, Зарічний район, вул. Кіровоградська, будинок 2).

Згідно із наданими позивачем до суду Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і Довідки Головного управління статистики у Дніпропетровській області, Сумська філія ТОВ «Металоцентри Комекс» не має статусу юридичної особи та перебуває на податковому обліку від 12.11.2015р. в ДПІ у м.Сумах ГУ ДФС у Сумській області.

До основного виду економічної діяльності відокремленого підрозділу підприємства (за КВЕД) належить 46.15 Діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами (основний).

На підставі акта перевірки за №0021/04/64/РРО/40065770 від 19.01.2018р. Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області сформовано податкове повідомлення-рішення форми «С» за № від 06.02.2018р., яким з огляду на порушення п. 11 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України №148 від 29.12.2017р. та на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України і абз. 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» за №436/95 від 12.06.1995р. ТОВ «Металоцентри Комекс» нараховано штрафні санкцій (платіж «Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів» (код платежу 21080900) в сумі 156 310, 55 грн.

Підставою для формування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки контролюючого органу, відображені в Акті фактичної перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, в т.ч. про виробництво та обіг підакцизних товарів за №0021/04/64/РРО/40065770 від 19.01.2018р.

При цьому, слід зауважити, що до суду не надано примірник даного акта перевірки.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України).

Так, судом встановлено та не заперечується сторонами, що Головним управлінням ДФС у Сумській області проведена фактична перевірка магазину, розташованого за адресою: м.Суми, вул. Промислова, 2 (місцезнаходження відокремленого підрозділу позивача Сумської філії ТОВ «Металоцентри Комекс»), зокрема, з питання дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій.

Як зазначає у відзиві на адміністративний позов відповідач, даною перевіркою було встановлено, що:

«…за місцем проведення розрахунків ТОВ «Металоцентри Комекс» при здійсненні господарської діяльності використовує належним чином зареєстрований реєстратор розрахункових операцій Datecs FР - 3530 Т, заводський номер АТ 402345812, якому присвоєно Лівобережною ОДПІ м. Дніпро ГУ ДФС у Дніпропетровській області фіскальний номер НОМЕР_1 (далі - РРО ФН НОМЕР_1) та веде касову книгу.

Відповідно до фіскального звітного чеку (Z-звіту) від 05.01.2018р. за №153 сума готівки, що надійшла до каси (із застосуванням РРО ФН НОМЕР_1) за реалізовану продукцію склала 9458,40 грн. Сума готівкових коштів, внесена до РРО, склала 1742,06 грн. Сума готівки, що оприбуткована до касової книги підприємства 05.01.2018р. становить 8400,00 грн.

Таким чином, готівка у сумі 2800, 46 грн., що надійшла до каси 05.01.2018р., неоприбуткована до касової книги підприємства в день одержання готівки у її повній сумі.

Згідно даних фіскального звітного чеку (Z-звіту) від 09.01.2018р. за №154 сума готівки, що надійшла до каси (із застосуванням РРО ФН НОМЕР_1) за реалізовану продукцію, склала 73 187, 34 грн. Сума готівкових коштів, внесена до РРО, склала 2800, 46 грн. Сума готівки, що оприбуткована до касової книги підприємства 09.01.2018р., становить 48 000,00 грн.

Таким чином, готівка у сумі 27 987, 80 грн., що надійшла до каси 09.01.2018р., неоприбуткована до касової книги підприємства в день одержання готівки у її повній сумі.

Відповідно до фіскального звітного чеку (Z-звіту) від 10.01.2018р. за №155 сума готівки, що надійшла до каси (із застосуванням РРО ФН НОМЕР_1) за реалізовану продукцію, склала 98 072, 66 грн. Сума готівкових коштів, внесена до РРО, склала 27 987, 80 грн. Сума готівки, що оприбуткована до касової книги підприємства 10.01.2018р. становить 125 800,00 грн.

Таким чином, готівка у сумі 260, 46 грн., що надійшла до каси 10.01.2018р., неоприбуткована до касової книги підприємства в день одержання готівки у її повній сумі.

Згідно даних фіскального звітного чеку (Z-звіту) від 11.01.2018р. за №156 сума готівки, що надійшла до каси (із застосуванням РРО ФН НОМЕР_1) за реалізовану продукцію, склала 22 452, 93 гривень. Сума готівкових коштів, внесена до РРО, склала 260, 46 грн. Сума готівки, що оприбуткована до касової книги підприємства 11.01.2018р., становить 22 500,00 грн.

Таким чином, готівка у сумі 213,39 грн., що надійшла до каси 11.01.2018р., неоприбуткована до касової книги підприємства в день одержання готівки у її повній сумі.

Загальна сума неоприбуткованих (в неповному обсязі та/або несвоєчасно) коштів до каси підприємства за період з 05.01.2018р. по 11.01.2018р. складає 31 262, 11 грн., чим порушено п. 11 розділу II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 (далі-Положення №148).

За розглядом акта перевірки ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято ППР від 06.02.2018р. №, згідно з яким застосовано до ТОВ Металоцентри Комекс штрафні (фінансові) санкції у сумі 156 310, 55 грн. (31 262, 11 грн. х 5) за не оприбуткування готівкових коштів у касі».

Отже, з вищенаведеного слідує, що ТОВ «Металоцентри Комекс» (в особі її відокремленого підрозділу - Сумської філії ТОВ «Металоцентри Комекс», що не має статусу юридичної особи) за місцем проведення розрахунків (тобто, за місцем проведення податковим органом фактичної перевірки магазин, розташований за адресою: м.Суми, вул. Промислова, 2) на момент проведення перевірки (січень 2018 року) при здійсненні господарської діяльності використовувало належним чином зареєстрований реєстратор розрахункових операцій Datecs FР - 3530 Т, заводський номер АТ 402345812, якому присвоєно Лівобережною ОДПІ м. Дніпро ГУ ДФС у Дніпропетровській області фіскальний номер НОМЕР_1 (далі - РРО ФН НОМЕР_1), а також відокремленим підрозділом позивача велась касова книга.

При цьому, за результатами проведеної контролюючим органом фактичної перевірки порушення п.11 розділу II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України, затвердженого постановою Правління Національного банку України №148 від 29.12.2017р., яке надалі стало підставою для застосування до позивача штрафних санкцій обумовлено тим, що у період 05.01.2018р. по 11.01.2018р. не оприбутковано до касової книги підприємства (Сумська філія ТОВ «Металоцентри Комекс») готівку у загальному розмірі 31 262, 11 грн., яка надійшла до каси у день її одержання у повному обсязі.

Господарська діяльність це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно із приписами п.п. 14.1.30 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України та ч. 1 і ч. 3 ст. 95 Цивільного кодексу України, відокремленим підрозділом, зокрема, є філія, яка, як відокремлений підрозділ юридичної особи, розташована поза місцезнаходженням юридичної особи та здійснює всі або частину функцій останньої. Філія не є юридичною особою. Вона наділяється майном юридичної особи, що її створила, і діє на підставі затвердженого юридичною особою положення.

Підпунктом 47.1.1 пункту 47.1 статті 47 Податкового кодексу України встановлено, що відповідальність за порушення податкового законодавства відокремленим підрозділом юридичної особи несе юридична особа, до складу якої він входить.

З огляду на вищевикладене, на підставі вищезазначеного акта перевірки Головного ДФС у Сумській області відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення за № від 06.02.2018р., яким контролюючим органом застосовано до ТОВ «Металоцентри Комекс» штрафні санкції в сумі 156 310, 55 грн.

Не погодившись із рішенням відповідача, ТОВ «Металоцентри Комекс» оскаржило податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за № від 06.02.2018р. в адміністративному порядку (скарга позивача за вих. №49 від 26.02.2018р. направлена до Державної фіскальної служби України).

За результатами розгляду скарги підприємства за вх. №49 від 26.02.2018р. Державною фіскальною службою України прийнято рішення за №14988/6/99-99-11-030/25 від 26.04.2018р. (отримано позивачем 03.05.2018р.), яким скаргу позивача залишено без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення без змін.

Не погодившись із вищенаведеним, ТОВ «Металоцентри Комекс» звернулось до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України - контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Статтею 75 Податкового кодексу України встановлено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно із п.п. 80.1, 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, перелічених у пункті 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Згідно із п. 86.5 ст. 86 Податкового кодексу України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). Підписання акта (довідки) здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

При цьому, суд зауважує, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковим органом. Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні перевірки.

Дана правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 20.02.2018р. у справі №826/1205/16 та від 13.03.2018р. у справі № 804/113/16.

Статтею 2 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №1728-VШ від 03.11.2016р., встановлено до 31 грудня 2018 року мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Частинами 4 та 5 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007р. визначено, що заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах.

Згідно із п.п. 19-1.1.4. п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням субєктами господарювання установлених законодавством обовязкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Запроваджені Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №1728-VШ від 03.11.2016р. обмеження не стосуються камеральних перевірок, які є функцією здійснення повноважень контролюючим органом з огляду на спеціальний порядок їх проведення.

Зазначена правова позиція відображена у постановах Верховного Суду від 27.02.2018р. у справі №808/918/17 та від 13.02.2018р. у справі №К/9901/2424/17.

Аналогічні висновки можуть бути застосовані і щодо правомірності проведення територіальними органами Державної фіскальної служби фактичних перевірок.

При цьому, слід зауважити, що відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Так, у позовній заяві ТОВ «Металоцентри Комекс» оскаржується податкове повідомлення-рішення № від 06.02.2018р., а, отже, предметом розгляду в рамках даної справи є саме перевірка законності та правомірності спірного рішення субєкта владних повноважень.

Водночас, слід наголосити, що при розгляді даної адміністративної справи суд не надає правову оцінку правомірності підстав для проведення фактичної перевірки Головним управлінням ДФС у Сумській області, за результатами якої складено акт за №0021/04/64/РРО/40065770 від 19.01.2018р.

Що стосується суті виявлених контролюючим органом за підсумками фактичної перевірки порушень, суд зазначає наступне.

Пунктами 9, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР) встановлено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій та забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Як встановлено судом та зафіксовано в акті перевірки за №0021/04/64/РРО/40065770 від 19.01.2018р. готівкові розрахунки в магазині ТОВ «Металоцентри Комекс» (в особі відокремленого підрозділу позивача), розташованому за адресою: м. Суми, вул. Промислова, 2 проводились, зокрема, із застосуванням РРО. До перевірки було надано реєстраційне посвідчення на РРО ФН НОМЕР_1.

Однак, в акті перевірки податковий орган дійшов до висновку про порушення пункту 11 розділу II Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» за №148 від 29.12.2017р.

Постановою Правління Національного банку України №148 від 29.12.2017р. затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яким визначено порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - підприємства), органами державної влади та органами місцевого самоврядування під час здійснення ними діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності (далі - установи), фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність (далі - фізичні особи - підприємці) (далі разом у тексті - суб'єкти господарювання), фізичними особами (далі - Положення №148).

Згідно із п. 5 постанови Правління Національного банку України №148 від 29.12.2017р. - постанова набирає чинності з дня, наступного за днем її офіційного опублікування.

Статтею 2 Закону України «Про Національний банк України» №679-ХІV від 20.05.1999р. визначено, що Національний банк України (далі - Національний банк) є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Статтею 33 Закону України «Про Національний банк України» визначено, що відповідно до визначених повноважень для забезпечення організації готівкового грошового обігу Національний банк визначає порядок ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств, організацій.

Згідно із приписами статті 56 Закону України «Про Національний банк України» - Національний банк видає Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно із законом пом'якшують або скасовують відповідальність.

Частиною 6 статті 56 Закону України «Про Національний банк України» передбачено, що нормативно-правові акти Національного банку (крім нормативно-правових актів, які містять інформацію з обмеженим доступом) набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо більш пізній строк набрання чинності не передбачений у такому акті. Офіційним опублікуванням нормативно-правового акта Національного банку вважається перше опублікування його повного тексту в одному з періодичних друкованих видань - "Офіційному віснику України", газетах "Урядовий кур'єр", "Голос України" або перше розміщення на сторінці Офіційного інтернет-представництва Національного банку України.

Судом встановлено, що в офіційному інтернет-представництві Національного банку України постанова Правління Національного банку України №148 від 29.12.2017р. була опублікована 04.01.2018 року.

Враховуючи той факт, що Положення №148 було розміщено на сторінці Офіційного Інтернет-представництва Національного банку України 04.01.2018 року, датою набуття його чинності вважається 05.01.2018р., тобто наступний день за днем першого офіційного опублікування, що передбачено прямою нормою Закону України «Про Національний банк України», яким Національний банк визначається особливим центральним органом державного управління, до повноважень якого віднесено здійснення визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств і організацій в Україні.

Отже, враховуючи вищенаведене, доводи позивача про те, що Положення №148 на момент проведення перевірки не було чинним, та, як наслідок, відсутність допущеного із даних підстав Сумською філією ТОВ «Металоцентри Комекс» порушення передбаченого цим Положенням порядку ведення касових операцій у національній валюті України є помилковими та судом не приймаються.

Згідно визначень, наведених у пункті 3 Положення № 148, касова книга - документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі; книга обліку - касова книга, книга обліку виданої та прийнятої старшим касиром готівки, книга обліку розрахункових операцій, книга обліку доходів і витрат; оприбуткування готівки - проведення суб'єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі/книзі обліку доходів і витрат.

Відокремлені підрозділи - філії, представництва, відділення та інші структурні підрозділи, що наділяються частиною майна господарських організацій, здійснюючи щодо цього майна право оперативного використання чи інше речове право, передбачене законодавством України.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Положення № 148, суб'єкти господарювання здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами через касу як коштами, одержаними як готівкова виручка, так і коштами, одержаними із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Суб'єкти господарювання здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Пунктом 11 розділу ІІ Положення № 148 встановлено, що готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки у повній сумі.

Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств/відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги/застосуванням РРО та КОРО (у разі застосування КОРО без застосування РРО), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів/фіскальних звітних чеків (або даних розрахункових квитанцій).

Згідно пункту 13 Положення №148, підприємства та фізичні особи-підприємці, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон про застосування реєстраторів) надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО з використанням відповідних книг обліку і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів), оприбутковують готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у КОРО або РК.

Суми готівки, що оприбутковуються, повинні відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

При цьому, суд зазначає, що надходження готівки від покупця з фіксуванням її через РРО і занесенням до КОРО на підставі фіскальних звітних чеків є оприбуткуванням готівки в касу. Використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, зокрема щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків.

Таким чином, системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у разі проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової Книги обліку розрахункових операцій, відповідно до вимог Положення №148, оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі, однак у випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО.

Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абзац 3 статті 1 Указу Президента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» №436/95 від 12.06.1995р.).

Тобто, виконання цих дій в сукупності може свідчити про належне оприбуткування готівкових коштів.

Водночас, слід зауважити, що твердження відповідача стосовно того, що позивач (в т.ч. в особі структурного підрозділу підприємства) за місцем проведення розрахунків (у даному випадку у м.Суми) проводить операції з їх оформлення прибутковими та видатковими касовими ордерами не підтверджуються жодними доказами, що виключає обовязок Сумської філії ТОВ «Металоцентри Комекс» вести касову книгу.

Крім того, сам факт ведення Сумською філією ТОВ «Металоцентри Комекс» касової книги не може свідчити про те, що даним структурним підрозділом позивача проводились операції з приймання (видачі) готівки за касовими ордерами.

При цьому, слід також зазначити, що у відзиві на адміністративний позов контролюючий орган зазначає про наявність у структурного підрозділу підприємства РРО та посилається на відомості, відображені у фіскальних звітних чеках (Z-звітах) №153 від 05.01.2018р., №154 від 09.01.2018р., №155 від 10.01.2018р., №156 від 11.01.2018р., які у разі проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами не мали складатись.

Відповідно до статті 1 Указу Президента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» №436/95 від 12.06.1995р., передбачено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Згідно із приписами пункту 39 Положення №148 - установи/підприємства відображають у касовій книзі усі надходження і видачу готівки в національній валюті (додаток 5). Кожна/кожне установа/підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів).

Разом з тим, відокремлені підрозділи установ/підприємств, страхові агенти, брокери, розповсюджувачі лотерей, які здійснюють готівкові розрахунки із застосуванням РРО або РК та веденням КОРО, але не проводять операцій з приймання (видачі) готівки за касовими ордерами, а також фізичні особи - підприємці касової книги не ведуть (абз. 4 пункту 39 Розділу IV Положення №148).

Отже, торгові обєкти, які є відокремленими підрозділами підприємства, однак не проводять операції з приймання готівки за касовими ордерами, касові книги не ведуть.

Аналогічні за змістом розяснення було надано Національним Банком України у листах від 07.03.2018р. за вих. № 50-0007/13560 та від 16.05.2018р. за вих. № 50-007/27063.

Таким чином, Положенням №148 прямо передбачено, що відокремлений підрозділ підприємства, який здійснює готівкові розрахунки із застосуванням РРО (або РК) та веденням КОРО, але не проводить операції з приймання (видачі) готівки за касовими ордерами - касової книги не веде.

Проаналізувавши вищенаведене, суд зазначає, що надходження готівки від покупця з фіксуванням її через РРО і занесенням до КОРО на підставі фіскальних звітних чеків є оприбуткуванням готівки в касу належним чином.

При цьому, суд зауважує, що відповідачем, як субєктом владних повноважень, під час розгляду даної адміністративної справи не доведено, що позивачем було несвоєчасно та/або не у повному обсязі оприбутковано готівкові кошти за спірний період, оскільки позивачем дотримано вимоги законодавства щодо порядку оприбуткування готівки шляхом проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими документами, які підтверджують факт продажу товару, реєстрації операцій в РРО та відображенням показників Z-звітів в Книзі обліку розрахункових операцій ТОВ «Металоцентри Комекс».

Підсумовуючи вищенаведене, надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, суд зазначає, згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України і діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених па контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушення прав і охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, безсторонньо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення неупереджено, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали, а якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Натомість, відповідачем, як субєктом владних повноважень, не доведено порушення позивачем (в т.ч. й в особі Сумської філії ТОВ «Металоцентри Комекс») п. 11 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України №148 від 29.12.2017р. та, відповідно, правомірність винесеного контролюючим органом рішення та його відповідність нормам діючого законодавства України, у звязку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, позов ТОВ «Металоцентри Комекс» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку ст.ст. 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

При задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із приписами ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2344, 66 грн., що документально підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №13312 від 05.05.2018р. на суму 2344,66 грн. Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що адміністративний позов ТОВ «Металоцентри Комекс» - задоволено повністю, суд доходить до висновку, що сума сплаченого позивачем судового збору за подачу адміністративного позову до суду в сумі 2344, 66 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі №804/3482/18 (Головне управління ДФС у Дніпропетровській області).

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоцентри Комекс" (зазначене позивачем у позовній заяві місце знаходження: 49000, м.Дніпро, вул. Калинова, 8; ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (місце знаходження: 49005, м.Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № НОМЕР_2 від 06.02.2018р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоцентри Комекс" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () судові витрати в сумі 2344, 66 грн. (дві тисячі триста сорок чотири гривні шістдесят шість копійок).

Копію рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1