Справа № 1840/2654/18
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 1840/2654/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Калитки О. М.

суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці ДФС на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.08.2018, суддя І інстанції О.М. Кунець, місце складання м. Суми, повний текст складено 10.08.18 по справі № 1840/2654/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКСІМ ГРУП"

до Сумської митниці ДФС

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 26.02.2018,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕКСІМ ГРУП», звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумської митниці ДФС, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Сумської митниці № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 22.02.2018, № від 26.02.2018, № від 26.02.2018, № від 26.02.2018, № від 26.02.2018, № від 26.02.2018, № від 26.02.2018, № від 26.02.2018, № від 26.02.2018, № від 26.02.2018, № від 26.02.2018, № від 26 02.2018, № від 26.02.2018, № від 26.02.2018, № від 26.02.2018, № від 26.02.2018, № від 26.02.2018, № від 26.02.2018, № від 26.02.2018, № від 26.07.2018, № від 26.02.2018, № від 26.02.2018, № від 01.02.2018, № від 01.03.2018, № від 01.03.2018, № від 01.02.2018, № від 01.03.2018, № від 01.03.2018, № від 01.03.2018, № від 01.03.2018, № від 01.03.2018, № від 01.03.2018, № від 01.03.2018, № від 01.03.2018, № від 01.03.2018, № від 01.03.2018, № від 01.03.2018, № від 01.03.2018.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року по справі №818/1538/18 позовні вимоги ТОВ «ТЕКСІМ ГРУП» щодо оскарження кожного з 62 вищезазначених податкових повідомлень-рішень було роз'єднано в окремі провадження, оскільки оскаржувані повідомлення-рішення було прийнято за наслідками складання окремих 62 Актів про неподання митної декларації, які складені по кожній митній декларації окремо. В свою чергу, митні декларації були складені позивачем по різним товарам.

Предметом розгляду у справі №1840/2654/18 є оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення Сумської митниці ДФС № від 26 02.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є незаконним, оскільки позивачем виконано обов'язок щодо подання додаткової декларації у строки, що передбачені митним законодавством.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 року у справі № 1840/2654/18 задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКСІМ ГРУП" до Сумської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26 02.2018.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Сумської митниці ДФС № від 26 02.2018, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКСІМ ГРУП" застосовано штраф у сумі 1020 грн.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованими, прийнятим на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, Сумською митницею було проведено перевірку дотримання митного законодавства ТОВ «Тексім Груп» з питант подання митних декларацій у визначені законодавством строки, що передбачені частиною 1 ст.261 Митного кодексу України за наслідками якої було складено Акт про неподання митної декларації у визначені законодавством строки (у даній справі - Акт №71 від 07.02.2018р. (а.с.10).

Зі змісту вказаного Акту встановлено, що відповідач дійшов висновку, що товариством допущено порушення вимог ч.1 ст.261 Митного кодексу України, а саме - у разі подання відповідно до статей 259 і 260 цього Кодексу попередньої, тимчасової або періодичної митної декларації декларант або уповноважене ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати органу доходів і зборів додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

При цьому, як зазначено в Акті №71 від 07 лютого 2018 року, попередній документ - 40 ТН №UА805180/2017/019448 було подано 28.11.2017р. Дата до якої позивачу (декларанту) необхідно було подати МД визначено - 12.01.2018р.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 ст.54 та підпункту 54.3.1. пункту 54.3 статті 54, пункту 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України передбачено відповідальність у вигляді нарахування контролюючим органом штрафних санкцій у разі якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

З урахуванням порушень зазначених в Акті про неподання митної декларації у визначені законодавством строки, з посиланням на положення підпункту 54.3.3 пункту 54.3 ст.54 та підпункту 54.3.1. пункту 54.3 статті 54 і пункту 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України Сумською митницею ДФС до позивача було застосовано штрафну санкцію розмір якого Сумська митниця ДФС визначила у прийнятому податковому повідомленні-рішенні № від 26 02.2018р. (сума штрафу 1020 грн.).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що підприємство повністю виконало свої зобов'язання, а саме декларант подав додаткову декларацію у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст.4 Митного кодексу України митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством, відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури.

Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. 3 цієї статті митна декларація та інші документи, подання яких органам доходів і зборів передбачено цим Кодексом, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем подано митну декларацію в режимі ІМ40ТН.

Класифікатором типів декларації визначено «ІМ - тип декларації на ввезення, ТН - Тимчасова митна декларація на товари, точні відомості про код згідно з УКТЗЕД яких можуть бути встановлені після проведення їх дослідження, отримання додаткової інформації тощо».

Згідно з ч. 1 ст. 260 Митного кодексу України якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов'язання подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Відповідно до 1 ст. 261 Митного кодексу України у разі подання відповідно до статей 259 і 260 цього Кодексу попередньої, тимчасової або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати органу доходів і зборів додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Так, матеріалами справи підтверджено, що подано тимчасову декларацію (попередній документ), якій присвоєно номер ІМ 40 ТН №UА805180/2017/019448 від 28.11.2017р. (а.с.11).

Згідно Акту №71 від 07.02.2018р. про неподання митної декларації визначено, що дата до якої необхідно було подати МД - 12.01.2018р. (а.с.10).

При цьому, 12.01.2018, тобто з дотриманням зазначеного строку, позивачем було подано додаткову декларацію (ДТ) (а.с.16) і митним органом дана декларація була прийнята з присвоєнням відповідного номеру UА805180/2017/000417 з відміткою митного органу про отримання 12.01.2018.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем подано додаткову декларацію у межах строків, передбачених ч. 1 ст. 260 Митного кодексу України.

Щодо посилань відповідача на ідентичність даних у тимчасовій та додатковій деклараціях, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3 ст.54 та підпункту 54.3.1. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об'єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством. Згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган

Таким чином, штрафна санкція в даному передбачає наявність встановленого факту неподання платником податків в установлені строки податкової (митної) декларації.

Натомість, в даному випадку відповідач прийшов до висновку про порушення строків подачі митної декларації, посилаючись на неповноту відомостей, викладених в додатковій декларації.

Крім того, згідно Акту при прийнятті оскаржуваного повідомлення-рішення відповідач брав до уваги дані строків реєстрації та подачі саме тієї додаткової декларації, яка була подана позивачем першою після реєстрації тимчасової декларації.

Тому посилання на відкликання додаткової декларації та подання (оновленої) додаткової декларації вже з порушенням строків є безпідставними.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів, приходить до висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено факт неподання або несвоєчасного подання позивачем митної декларації, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 року у справі № 1840/2654/18 відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сумської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 по справі №1840/2654/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України..

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 12.12.2018.