Справа № 0240/2794/18-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 листопада 2018 р. Справа № 0240/2794/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Макарової К.В.,

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Комунального підприємства "Козятинська центральна районна лікарня Козятинської районної ради"

до: Головного управління Державної фінансової служби України у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Комунальне підприємство "Козятинська центральна районна лікарня Козятинської районної ради" до Головного управління Державної фінансової служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення та вимогу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що ним сплачено єдиний соціальний внесок за грудень 2016 року до Калинівської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області на рахунок №0007 замість рахунку №0250 з призначенням платежу "*;101;35814729;КТКВК 080101 КЕКВ 2610-304140,77 Єдиний внесок 22% нарахований за грудень 2016р., ;;;41034201, ЗУДБ 2016". Однак, вказаний рахунок є неналежним.

Внаслідок вказаного вище, на належному рахунку з'явилась заборгованість щодо сплати єдиного внеску. Позивач звертає увагу, ним було вірно зазначено призначення платежу та дотримано вимоги бюджетної класифікації.

03.08.2018 року Головним управлінням ДФС України у Вінницькій області винесено рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (не перерахування) або несвоєчасне сплату єдиного внеску, яким застосовано штрафну санкцію до позивача в сумі 399 789,41 грн. за період з 21.01.2017 по 31.05.2018 та пені в розмірі 11118,81 грн.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням в зв'язку із чим звернувся до суду із адміністративним позовом та, згідно заяви про збільшення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фінансової служби України у Вінницькій області від 03.08.2018 за № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фінансової служби України у Вінницькій області про сплату недоїмки від 10.09.2018 №Ю-644-17.

Ухвалою суду від 22.08.2018 відкрито провадження у адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Стороною відповідача на виконання вимог ухвали суду подано до суду відзив щодо позовних вимог КП "Козятинська центральна районна лікарня Козятинської районної ради", з якого слідує, що проти позову заперечує з огляду на наступне.

Відповідно до платіжного доручення №1251 від 21.12.2016 року Позивач перерахував кошти в сумі 304 140,77 грн. на рахунок 0007, код класифікації доходів 110011000 військовий збір, які рознеслись в ІКП підприємства 23.12.2016 року.

Оскільки, Позивачем не було сплачено єдиний внесок за грудень 2016 року то утворилась недоїмка за період з січня 2017 року по травень 2018 року. За вказаний період відповідачем застосовано штрафні санкції у розмірі 20% в сумі 399789,41 грн. (згідно п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464) та одночасно на суму недоїмки було нарахована пеня у розмірі 0,1% в сумі 11118,81 грн. (згідно ч. 10 ст. 25 Закону №2464).

Відповідно до листа КП «Козятинська центральна районна лікарня Козятинської районної ради» 29.05.2018 року кошти в сумі 304140,77 грн. були повернені на розрахунковий рахунок платника та 31.05.2018 року дані кошти були зараховані по коду бюджетної класифікації 71010000 єдиний внесок по найманим особам.

Відповідно КП «Козятинська центральна районна лікарня Козятинської районної ради» належним чином не виконувала норми ст. 9 Закону №2464, а саме єдиний внесок за грудень 2016 року сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку.

За порушенням термінів сплати єдиного внеску, Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 03.08.2018 за № НОМЕР_1, відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно до п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону № 2464 днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Згідно ч. 12 ст. 9 Закону №2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Сума єдиного внеску, своєчасно не перерахована та/або несплачена у строки, встановлені Законом №2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

25.09.2018 на адресу суду від сторони позивача за вх. №41588 надійшла заява про збільшення позовних вимог. Згідно обставин викладених у заяві позивач зазначає, що відповідно до ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" позивач листом від 10.09.2018 №Ю-644-17 повідомив податковий орган про оскарження рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені від 03.08.2018 року на загальну суму 410908,22 грн.

19.09.2018 на адресу КП "Козятинська центральна районна лікарня Козятинської районної ради" надійшла вимога про сплату боргу недоїмки від 10.09.2018 №Ю-644-17 на суму 419128,05 грн.

Проте, позивач як підставу для скасування вимоги вказує, що оскільки рішення щодо сплати єдиного соціального внеску оскаржено, вимога не виноситься, тому користуючись своїм правом, визначеним ст. 47 КАС України, збільшує позовні вимоги та просить скасувати вимогу від 10.09.2018 за №Ю-644-17.

18.10.2018 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Також, вказаною ухвалою суду прийнято заяву про збільшення позовних вимог до розгляду.

В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд його задовольнити, з підстав викладених в позові.

Представник відповідача заперечував щодо позову та просив суд відмовити у задоволенні заявлених вимог, згідно обставин викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані сторонами докази та матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

КП "Козятинська центральна районна лікарня Козятинської районної ради" зареєстровано як платник єдиного соціального внеску у Калинівській ОДПІ ДФС у Вінницькій області з 27.03.2008.

21.12.2016 у відповідності до платіжного доручення №1251 позивачем перераховано 304140,77 грн. відрахувань в розмірі 22% єдиного соціального внеску за грудень 2016 року до Калинівської ОДПІ ДФС у Вінницькій області.

Вказані кошти позивачем сплачено на рахунок №0007 з призначенням платежу "*;101;35814729;КТКВК 080101 КЕКВ 2610-304140,77 Єдиний внесок 22% нарахований за грудень 2016 р.;;; 41034201, ЗУДБ 2016".

Однак, сплату єдиного соціального внеску необхідно було сплачувати на рахунок №0250.

В квітні 2018 позивачем самостійно виявлено вказані обставини та направлено на адресу Калинівської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області лист за №588 від 13.04.2018 про помилкове перерахування суми 304140,77 грн. з єдиного соціального внеску на інший рахунок.

03.08.2018 Головним управління ДФС у Вінницькій області винесено рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Також, 10.09.2018 Головним управління ДФС у Вінницькій області винесено вимогу №Ю-644-17 про сплату недоїмки.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464-VI).

Частиною 2 статті 6 Закону №2464-VI визначено, що платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (частина 7 статті 9 Закону №2464-VI).

У відповідності до частини 8 статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина 11 статті 9 Закону №2464-VI).

Бюджетним кодексом України від 8 липня 2010 року № 2456-VI визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства.

Статтею 45 Бюджетного кодексу України визначено, що податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном). Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з Положенням про рух коштів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 12 лютого 2016 року №54 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 березня 2016 року за №330/28460) (далі - Положення), у відповідності до пункту 1 розділу II якого ДФС та її територіальні органи відкривають в органах Казначейства небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 «Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування» (далі - рахунок 3719) для зарахування та розподілу страхових коштів.

Пунктом 4.7 Положення визначено, що Довідник адміністративно-територіальних одиниць України (додаток 8) в електронному вигляді надається Казначейством України Міндоходів. У разі виникнення змін у довіднику адміністративно-територіальних одиниць України Казначейство України протягом двох тижнів надає Міндоходів оновлений файл довідника адміністративно-територіальних одиниць України.

Міндоходів надає Казначейству України інформацію про перелік органів Міндоходів (код, найменування, розташування (адреса), код за ЄДРПОУ) та в яких органах Казначейства вони будуть обслуговуватись.

У разі виникнення змін у складі та/або розташуванні територіальних органів Міндоходів протягом трьох робочих днів з дня виникнення зазначених змін Міндоходів надає відповідну інформацію Казначейству України.

Водночас суд зазначає, що у відповідності до частини 6 статті 9 Закону №2464-VI для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку не бюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

За змістом пунктів 1-3 розділу III Положення страхові кошти, що сплачуються страхувальниками, зараховуються на рахунки 3719, відкриті на ім'я територіальних органів ДФС в управліннях (відділеннях) Казначейства й на кінець операційного дня перераховуються Головними управліннями Казначейства на відповідні рахунки 3719 головних управлінь ДФС з подальшим перерахуванням на відповідні рахунки 3719, відкриті на ім'я ДФС в Казначействі.

Страхові кошти, акумульовані на рахунках 3719 ДФС, об 11 год. 00 хв. наступного операційного дня розподіляються автоматично за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до визначених Законом пропорцій (у відсотках) та перераховуються за призначенням - на рахунки, відкриті в Казначействі за балансовим рахунком 3717 «Рахунки державних позабюджетних фондів» на ім'я фондів загальнообов'язкового державного соціального і пенсійного страхування.

Як визначено пунктом 1 частини 10 статті 9 Закону №2464-VI, днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Крім цього пунктом 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 5 квітня 2001 року №2346-III визначено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Згідно до матеріалів справи, 21.12.2016 платіжним дорученням №1251, тобто у строк, передбачений частиною 8 статті 9 Закону №2464-VI, позивачем здійснено оплату сум єдиного соціального внеску за грудень 2016 року. Проте помилково у платіжному дорученні зазначено рахунок 0007 військового збору, а не відповідний рахунок 0250, призначений для обслуговування коштів єдиного внеску.

Допущена позивачем помилка не свідчить про несплату необхідної суми єдиного соціального внеску у визначений законодавством строк та не спричинила настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому, оскільки страхові кошти в подальшому у будь-якому разі підлягали перерахуванню на відповідні рахунки 3719, відкриті на ім'я ДФС в казначействі. До того ж, згодом така помилка самостійно виявлена платником, який вжив відповідні заходи щодо спрямування коштів за належністю.

Допущення помилки під час перерахування платником суми грошового зобов'язання з єдиного соціального внеску у строк, встановлений Законом №2464-VI, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова, а тому не може слугувати підставою для притягнення платника та його посадових осіб до відповідальності за несплату або несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску.

Аналогічна правова позиція вже висловлювалась Верховним Судом у постанові від 14.11.2018 у справі №805/3665/16-а.

Відтак, рішення Головного управління Державної фінансової служби України у Вінницькій області від 03.08.2018 за № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є протиправним та підлягає скасуванню.

Визначаючись щодо позовної вимоги про скасування вимоги Головного управління Державної фінансової служби України у Вінницькій області про сплату недоїмки від 10.09.2018 №Ю-644-17, суд зазначає наступне.

Як слідує із оскаржуваної вимоги, вона винесена на підставі ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" щодо сплати недоїмки в сумі 419128,05 грн.

Вказана вимога винесена у відповідності до рішення від 03.08.2018 за №, яким нараховано штраф в сумі 399789,41 грн. та пеня в сумі 11118,81 грн., що разом становить 419128,05 грн.

Відтак, оскільки суд дійшов висновку, що рішення від 03.08.2018 за № є протиправним, а тому вимога №Ю-644-17 від 10.09.2018, яка є похідною від рішення є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства "Козятинська центральна районна лікарня Козятинської районної ради" - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фінансової служби України у Вінницькій області від 03.08.2018 за № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фінансової служби України у Вінницькій області про сплату недоїмки від 10.09.2018 №Ю-644-17.

Стягнути на користь Комунального підприємства "Козятинська центральна районна лікарня Козятинської районної ради" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фінансової служби України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 6 163 (шість тисяч сто шістдесят три) гривні 62 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Комунальне підприємство "Козятинське центральна районна лікарня Козятинської районної ради" (вул. Винниченка, 9, м. Козятин, ); Головне управління Державної фінансової служби України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Повний текст рішення суду складено: 10.12.2018

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна