Справа № 802/1078/18-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення заяви за нововиявленими обставинами без задоволення

м. Вінниця

04 грудня 2018 р. Справа № 802/1078/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

представників сторін:

позивача: Бардіної О.О.

відповідача:Самборської Я.А., Гончаренка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Вантаж Бі.Ем.Джі." про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року за нововиявленими обставинами по справі

за позовом: керівника Жмеринської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Вантаж Бі.Ем.Джі."

про: стягнення плати за проїзд

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом керівника Жмеринської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки до товариства з обмеженою відповідальністю "Вантаж Бі.Ем.Джі." про стягнення плати за проїзд.

03 жовтня 2018 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду від представника товариства з обмеженою відповідальністю "Вантаж Бі.Ем.Джі." надійшло клопотання про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року за нововиявленими обставинами. У клопотанні представник ТОВ "Вантаж Бі.Ем.Джі." зазначає, що підставою для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення у справі № 802/1078/18-а за нововиявленими обставинами стала постанова Великої Палати Верховного суду у справі № 820/1203/17 від 06 червня 2018 року. У постанові по справі № 820/1203/17 від 06.06.2018 року Велика Палата Верховного Суду встановила, що повноваження Укртрансбезпеки щодо плати за проїзд великовагових транспортних засобів обмежуються лише нарахуванням такої плати. Надалі в Постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. Разом з тим, в Постанові Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку про те, що ані Конституцією України, ані законами України Укртрансбезпеку не наділено правом звернення саме до адміністративного суду щодо стягнення грошових коштів за проїзд транспортного засобу з перевищенням нормативних вагових параметрів.

Так, судом під час розгляду справи № 802/1078/18-а не були встановлені вказані істотні обставини, зокрема те, що категорія спорів за позовами Укртрансбезпеки до перевізників не належить до юрисдикції адміністративних судів. Судом під час розгляду справи № 802/1078/18-а не було встановлено, що спір про стягнення з перевізника плати за проїзд великовагового транспорту автомобільними дорогами загального користування підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов'язаний з вирішенням питання щодо стягнення коштів. Також судом не встановлено під час розгляду справи № 802/1078/18-а тієї обставини, що за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами.

15 листопада 2018 року на адресу суду від керівника Жмеринської місцевої прокуратури надійшли заперечення на клопотання про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного від 04 червня 2018 року за нововиявленими обставинами. У запереченні зазначено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року задоволено позов Жмеринської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки до ТОВ "ВАНТАЖ БІ.ЕМ.ДЖІ." про стягнення плати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування в сумі 10 541,15 грн. Вказане рішення суду набуло законної сили 11.07.2018 року. 25.09.2018 року вказане рішення звернуто до примусового виконання до органів державної виконавчої служби, 26.09.2018 року за вказаним рішенням Жмеринським МРВ ДВС ГТУ юстиції у Вінницькій області відкрито виконавче провадження. Як вбачається з поданого відповідачем клопотання та доданих до нього документів, підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на думку заявника є роз'яснення надане у постанові Великої Палати Верховного суду України від 06.06.2018 року у справі №820/1203/17, а саме про те, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства. Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов'язково вплинула на остаточні висновки суду.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після прийняття судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

У судовому засіданні представник заявника уточнила вимоги клопотання про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та просила переглянути рішення у справі № 802/1078/18-а та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Представник прокуратури та представник позивача у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та просили відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, вважає, що клопотання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Як випливає із матеріалів справи рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Вантаж Бі.Ем.Джі" в дохід державного бюджету України плату за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування в сумі 1054 грн. 15 коп., що еквівалентно 327, 60 євро. 11 липня 2018 року дане рішення набуло законної сили.

За змістом статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Тобто, нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення. Іншими словами, якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового рішення, то вона б обов'язково вплинула на остаточні висновки суду.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є: по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Не можуть бути визнані нововиявленими обставинами такі обставини, які виникли або змінилися після прийняття судового рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Крім того, не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались адміністративним судом у процесі розгляду справи, а отже, істотними для розгляду адміністративної справи є обставини, які представляють сутність адміністративної справи та можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили по ній, та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду адміністративної справи та мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що є учасниками розгляду такої справи, тобто нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Обставини, що виникли чи змінилися після прийняття судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Як зазначено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25 листопада 2010 року у справі №К-45458/09, "істотність" обставини означає те, що якби суд її міг врахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення. Ознаку "не були і не могли бути відомі особи" потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов.

Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

У ході розгляду клопотання про перегляд судом з'ясовано, що як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами заявник посилається на постанову Великої Палати Верховного суду у справі № 820/1203/17 від 06 червня 2018 року.

Зокрема, заявник посилався на встановлення у вказаній постанові, що категорія спорів за позовами Укртрансбезпеки до перевізників не належить до юрисдикції адміністративних судів. Судом під час розгляду справи № 802/1078/18-а не було встановлено, що спір про стягнення з перевізника плати за проїзд великовагового транспорту автомобільними дорогами загального користування підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов'язаний з вирішенням питання щодо стягнення коштів.

При цьому, постанова від 06 червня 2018 року, якою ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року про закриття провадження залишено без змін, прийнята у зв'язку з тим, що даний спір не підсудний адміністративній юрисдикції, а має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Окрім того, суд звертає увагу представника заявника на те, що не можуть бути визнані нововиявленими обставинами такі обставини, які виникли або змінилися після прийняття судового рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Проаналізувавши вище викладене, суд дійшов висновку, що клопотання про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню, обставини, зазначені заявником як підстава для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, такими не являються.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини, (далі - Суд), від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви №29458/04 та №29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у ст. 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" (рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява №7360/76). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися "судом, встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд дійшов висновку, що заява про перегляд є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 369 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 241-243, 248, 256, 368, 369 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Вантаж Бі.Ем.Джі." про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року за нововиявленими обставинами - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна