Справа № 675/3032/18
Суддя: Трасковський С. Л.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/3032/18
Провадження № 2-а/675/154/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2018 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Трасковського С.Л., за участю: секретаря судового засідання Ящука О.І. позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізяслав адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора роти №3 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, а також закриття провадження у справі.

В обґрунтування позову вказує, що 12.11.2018 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. на підставі постанови серії НК №296372, складеної відповідачем, відповідно до якої позивач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Позивач, не оскаржуючи правильність кваліфікації його дій за ч.4 ст.126 КУпАП, не погоджується із вказаною постановою, так як, на його думку, справа про адміністративне правопорушення була розглянута та оскаржувана постанова була винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого розглядати такі справи, тобто не за місцем вчинення правопорушення.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові, просив їх задовольнити. Зазначив, що транспортним засобом ВАЗ 21099 не керував, а лише переставив його з одного місця стоянки на інше, поки водій даного автомобіля знаходився в приміщенні магазину. В підтвердження надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 210994-20 ZNH, номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позові, додаткового зазначив, що відповідач в порушення приписів ст.222 ч.2 КУпАП та ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» не надав позивачу копію своєї посадової інструкції в підтвердження своїх повноважень на розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин неявки суд не повідомив. Разом з тим, відповідач подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1, в якому, крім іншого, просить справу слухати за його відсутності.

В поданому відзиві відповідач вказує на правомірність накладеного ним адміністративного стягнення, зазначає, що ним винесено оскаржувану постанову на підставі вимог КУпАП та у відповідності до рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 у місті Хмельницькому, тобто в межах адміністративної одиниці, на яку поширюється компетенція Управління патрульної поліції в Хмельницькій області.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі письмові докази кожен окремо та в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 12.11.2018 року о 08 годині 53 хвилині позивач керував транспортним засобом ВАЗ 21099-20 ZNH, номерний знак НОМЕР_2, в м.Хмельницькому по вул.Старокосятнтинівське шосе, 2/10В.

Як встановлено з пояснення позивача, він керував транспортним засобом для зміни його місця стоянки біля магазину та був зупинений відповідачем.

На вимогу відповідача позивач не надав посвідчення водія. Перевіривши по базам даних МВС, відповідач виявив, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами через притягнення його судом до адміністративної відповідальності 09.10.2017 року за ч.1 ст.130 КУпАП та 20.11.2017 року за ч.2 ст.130 КУпАП.

Так, постановою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09.10.2017 року по справі №675/1643/17 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Вказана постанова набрала законної сили 20.10.2017 року.

В подальшому, постановою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20.11.2017 року по справі №675/2201/17 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Дана постанова набрала законної сили 01.12.2017 року.

В звязку із вказаним ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. на підставі постанови серії НК №296372, складеної відповідачем, за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Суд вважає, що відповідач діяв в межах свої компетенції, а оскаржувана постанова винесена із дотриманням норм чинного законодавства, та не підлягає скасуванню, виходячи із наступних обставин.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції, статус поліцейських, а також порядок проходження ними служби визначає Закон України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580).

Згідно ст.23 Закону №580 поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, в тому числі за ч.ч.1, 3, 4 ст.126 КУпАП.

У п.п.1, 3 ч.1 ст.35 Закону №580 передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортний засіб, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або є інформація, що свідчить про причетність водія транспортного засобу до вчинення адміністративного правопорушення.

За змістом ч.3 ст.254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Згідно з ч.ч.2, 4 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Крім того, пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованої Міністерством юстиції України 10.11.2015р. за №1408/27853, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Також визначено, що постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, в тому числі ст.126 КУпАП.

Таким чином під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, в тому числі, за ч.4 ст.126 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов'язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначив, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм та рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, зокрема передбачених ст.126 КУпАП, на місці вчинення таких правопорушень.

При цьому оскаржувану постанову складено у місті Хмельницькому, тобто в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється компетенція Управління патрульної поліції в Хмельницькій області.

Крім того, позивачем надано суду два екземпляри відривної квитанції про сплату штрафу відповідно до постанови серії НК №296372.

Згідно вимог, що ставляться ст.283 КУпАП до змісту постанови про адміністративне правопорушення, остання має містити відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Так, у відривній квитанції до оскаржуваної постанови наявні реквізити для сплати накладеного штрафу в безготівковому порядку, тобто вона відповідає вимогам, встановленим ст.283 КУпАП.

Відповідно до напису у вказаній квитанції, всі інші реквізити в ній заповнюються банківською установою або платником штрафу. Крім того закон не встановлює обовязку особи, що розглянула справу про адміністративне правопорушення, заповнювати інші реквізити, ніж ті, що стосуються порядку оплати накладеного штрафу.

Також слід зазначити, що згідно ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону №580, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Пунктом 2 частині 1 статті 18 Закону №580 встановлено, що поліцейський зобовязаний професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва.

Відповідно до приписів ч.3 ст.13 Закону №580 у складі поліції функціонує патрульна поліція.

Згідно п.1 розділу ІІІ Положення про патрульну службу МВС, затвердженого наказом МВС України від 02.07.2015 року №796, патрульна поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках та в спосіб, передбачені законодавством, розглядає справи про адміністративні правопорушення і застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників.

Відповідно до ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі за ч.4 ст.126 КУпАП.

Таким чином, виходячи із системного аналізу ст.222, ст.ст.13, 17, 18 Закону №580, п.1 розділу ІІІ Положення про патрульну службу МВС, відповідач, обіймаючи посаду інспектора роти №3 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, мав повноваження на розгляд справи про адміністративне правопорушення, складення відповідної постанови за результатами її розгляду та накладення адміністративного стягнення на позивача

При цьому суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, а саме: будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20.11.2017 року на три роки, керував 12.11.2018 року транспортним засобом. Будь-яких належних та допустимих доказів відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення позивачем не надано. Також суд відхиляє доводи позивача, щодо того, що він не керував автомобілем, лише переставив його з одного місця стоянки на інше, так як за його ж поясненнями, наданими в судовому засіданні, він здійснював керування транспортним засобом, хоча і на невелику відстань, під час чого і був зупинений працівником патрульної поліції.

Також не є доказом відсутності складу адміністративного правопорушення у діях позивача факт неналежності йому на праві власності автомобіля ВАЗ 210994 20 ZNH, н.з. ВХ3456ВІ, так як постановою суду від 20.11.2017 року позбавлений він права керування транспортними засобами, а не права власності на них. А тому керування неналежним позивачу автомобілем не звільняє його від відповідальності, передбаченої ч.4 ст.126 КУпАП.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова від 12.11.2018 року серії НК №296372 є законною та не підлягає скасуванню.

Таким чином у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з розглядом справи в суді, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.126 ч.4, 222, 252, 254, 258, 276, 278-289, 283 КУпАП, ст.ст.2, 9, 19, 72-77, 90, 94, 241-246, 255, 271-272, 286, 292-293 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №3 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч.4 ст.286 КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.12.2018 року.

Суддя: С.Л.Трасковський