Справа № 0440/6001/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2018 року Справа № 0440/6001/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засіданняВербного Д.С.
представника позивача: представника відповідача: Алексєєнко А.І., Синявського І.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства "ОБРІЙ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнати протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем під час проведення перевірки не досліджено факти реальності придбання товарів та послуг, висновки акту базуються виключно на правомірності відображення виданих постачальниками податкових накладних у податковому обліку цих постачальників, надані до перевірки первинні документи оформлені у відповідності до вимог законодавства та в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій.
Ухвалою суду від 22.08.2018 року провадження у даній справі відкрито, та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, посилаючись на пояснення, викладені у позові.
Відповідачем 13.09.2018 року до суду надано відзив на позовну заяву, яким проти задоволення позову заперечував, зазначав, що підставою прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки акту перевірки про нереальність здійснення господарських операцій позивача та його контрагентів-постачальників, відповідно до ЄРПН неможливо встановити ланцюг придання товару постачальниками позивача, до перевірки не надано товарно-транспортних накладних, сертифікатів якості, крім того, контролюючим органом отримано протоколи допитів, які проведені в рамках кримінального провадження.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Вказаним актом зафіксовані наступні порушення:
1) п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого ПП «Обрій» занижено податок на прибуток у 2016 році усього у сумі 14 919 629 грн.;
2) п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого ПП «ОБРІЙ» знижено ПДВ усього у сумі 13 169 507 грн., у тому числі у березні 2016 року у сумі 2 189 333 грн., у травні 2016 року - 630 506 грн., у червні 2016 року - 1 289 330 грн., у липні 2016 року - 1 113 553 грн., у серпні 2016 року - 1 158 046 грн., у вересні 2016 року - 1 305 371 грн., у жовтні 2016 року - 2 806 718 грн., у листопаді 2016 року - 2 676 650 грн.
Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.
Досліджуючи правомірність винесених податкових повідомлень-рішень та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
З акту перевірки видно, що підставою викладення висновків щодо виявлених порушень та, як наслідок, складання податкових повідомлень-рішень, є нереальність здійснення господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «КАЛІПСО МЕДІА», ТОВ «ТД «ФОРУМ БРАНДІНГ», ТОВ «УКРІНВЕСТЦЕНТР, ЛТД», ТОВ «ФІНАНСГРУП», ТОВ «АКЦЕПТ», та, відповідно, недостовірність показників податкового обліку з податку на прибуток та ПДВ, яке полягає в наступному:
1) відсутність в податковій звітності факту придбання ТОВ «КАЛІПСО МЕДІА» товару, який в подальшому реалізувався на адресу позивача; наявність кредиторської заборгованості позивача перед ТОВ «КАЛІПСО МЕДІА»; ненадання позивачем до перевірки товарно-транспортних накладних, сертифікатів якості, походження тощо по взаємовідносинам з ТОВ «КАЛІПСО МЕДІА»;
3) ненадання позивачем до перевірки договору, товарно-транспортних накладних, сертифікатів якості, походження тощо по взаємовідносинам з ТОВ «УКРІНВЕСТЦЕНТР, ЛТД»; відсутність подання з боку ТОВ «УКРІНВЕСТЦЕНТР, ЛТД» податкової звітності, окрім декларації з ПДВ за лютий, березень 2016 року та довідки ф. 1-ДФ за 2 кв.2016 року; відсутність в податковій звітності ТОВ «УКРІНВЕСТЦЕНТР, ЛТД» ланцюгу постачання;
4) ненадання позивачем до перевірки документів, які б фіксували конкретні домовленості щодо поставки товарів, товарно-транспортних накладних, сертифікатів якості, походження тощо по взаємовідносинам з ТОВ «ФІНАНСГРУП»; відсутність подання з боку ТОВ «ФІНАНСГРУП» податкової звітності, окрім декларації з ПДВ та відомості про нарахування заробітної плати за жовтень, листопад 2016 року та довідки ф. 1-ДФ за 3 кв.2016 року;
5) встановлення пересорту за 2015 рік по взаємовідносинам позивача з ТОВ «АКЦЕПТ».
Судом встановлено, що в період, який перевірявся, а саме: з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, ПП «Обрій» мало господарські відносини з наступними контрагентами-постачальниками, які підтверджено первинними документами.
Між ПП «Обрій» та ТОВ «КАЛІПСО МЕДІА» було укладено договори щодо постачання товару.
Відповідачем вручено позивачу запит №1 від 04.08.2017 року про надання усіх наявних документів (договорів, видаткових накладних, актів виконаних робіт, товарно-транспортних накладних, платіжних доручень, тощо) по взаємовідносинам з ТОВ "КАЛІПСО МЕДІА".
07.08.2017 року ПП "ОБРІЙ" надано відповідь №1/07/08, якою позивач повідомив відповідача про відсутність можливості надання запитуваних документів, у зв'язку з тим, що 21.07.2016 року на ПП "ОБРІЙ" було проведено ряд обшуків та виїмок документів, за результатами яких у позивача було вилучено первинну документацію по взаємовідносинам з ТОВ "КАЛІПСО МЕДІА".
За результатом дослідження вказаних документів встановлено наступне.
Умовами договору №59 від 01.07.2016 року встановлено, що ТОВ "КАЛІПСО МЕДІА" (постачальник) зобов'язується поставити, а ПП "ОБРІЙ" (покупець) прийняти та оплатити пшеницю, ячмінь, гречку, просо, рапс, кукурудзу. Загальна кількість та вартість поставленого товару визначається згідно рахунків та накладних. Поставка товару здійснюється на умовах самовивіз. Оплата здійснюється на умовах передоплати.
Умовами договору №31/08 від 31.08.2016 року встановлено, що ТОВ "КАЛІПСО МЕДІА" (постачальник) зобов'язується поставити, а ПП "ОБРІЙ" (покупець) прийняти та оплатити пшеницю. Загальна кількість товару складає 159 т 166 кг. Вартість товару становить 3 492,00 грн. Загальна вартість товару становить 555 807,67 грн., в т.ч. ПДВ 20%. Поставка товару здійснюється на умовах Франко склад Покупця. Оплата здійснюється на умовах безготівкового розрахунку на рахунок постачальника.
За результатом дослідження отриманих документів, відповідачем встановлено відсутність товарно-транспортних накладних та сертифікатів якості на товар, а також, наявність кредиторської заборгованості позивача перед постачальником.
Крім того, зазначено, що відповідачем не встановлено подання ТОВ "КАЛІПСО МЕДІА" податкової звітності, яка б підтверджувала придбання реалізованого в подальшому на адресу позивача товару, наявність трудових ресурсів, орендованих офісних, складських та інших приміщень, витрат на транспортування товарів, тощо.
В це же час, до матеріалів справи надані копії видаткових накладних та товарно-транспортних накладних.
Між ПП «Обрій» та ТОВ «ТД «ФОРУМ БРАНДІНГ» було укладено договори щодо постачання товару.
Відповідачем вручено позивачу запит №1 від 04.08.2017 року про надання усіх наявних документів (договорів, видаткових накладних, актів виконаних робіт, товарно-транспортних накладних, платіжних доручень, тощо) по взаємовідносинам з ТОВ «ТД «ФОРУМ БРАНДІНГ».
07.08.2017 року ПП "ОБРІЙ" надано відповідь №1/07/08, якою позивач повідомив відповідача про відсутність можливості надання запитуваних документів, у зв'язку з тим, що 21.07.2016 року на ПП "ОБРІЙ" було проведено ряд обшуків та виїмок документів, за результатами яких у позивача було вилучено первинну документацію по взаємовідносинам з ТОВ «ТД «ФОРУМ БРАНДІНГ».
Умовами договору №310501 від 01.05.2016 року встановлено, що ТОВ «ТД «ФОРУМ БРАНДІНГ» (постачальник) зобов'язується поставити, а ПП "ОБРІЙ" (покупець) прийняти та оплатити пшеницю, ячмінь, просо, рапс, гречку, кукурудзу, сою тощо. Загальна кількість та вартість поставленого товару визначається згідно рахунків та накладних. Поставка товару здійснюється на умовах самовивозу. Оплата здійснюється на умовах передоплати.
Умовами договору №14/07 від 14.07.2016 року встановлено, що ТОВ «ТД «ФОРУМ БРАНДІНГ» (постачальник) зобов'язується поставити, а ПП "ОБРІЙ" (покупець) прийняти та оплатити пшеницю. Загальна кількість товару складає 142 т 86 кг. Вартість товару становить 3 199,00 грн. Загальна вартість товару становить 457 008,56 грн., в т.ч. ПДВ 20%. Поставка товару здійснюється на умовах Франко склад Покупця. Оплата здійснюється на умовах безготівкового розрахунку на рахунок постачальника.
Умовами договору №17/07 від 17.07.2016 року встановлено, що ТОВ «ТД «ФОРУМ БРАНДІНГ» (постачальник) зобов'язується поставити, а ПП "ОБРІЙ" (покупець) прийняти та оплатити пшеницю. Загальна кількість товару складає 138 т 4 кг. Вартість товару становить 3 124,46 грн. Загальна вартість товару становить 432 425,82 грн., в т.ч. ПДВ 20%. Поставка товару здійснюється на умовах Франко склад Покупця. Оплата здійснюється на умовах безготівкового розрахунку на рахунок постачальника.
Умовами договору №3/07 від 03.07.2016 року встановлено, що ТОВ «ТД «ФОРУМ БРАНДІНГ» (постачальник) зобов'язується поставити, а ПП "ОБРІЙ" (покупець) прийняти та оплатити ячмінь. Загальна кількість товару складає 14 т 662 кг. Вартість товару становить 3 200,00 грн. Загальна вартість товару становить 46 918,46 грн., в т.ч. ПДВ 20%. Поставка товару здійснюється на умовах Франко склад Покупця. Оплата здійснюється на умовах безготівкового розрахунку на рахунок постачальника.
Умовами договору №6/07 від 06.07.2016 року встановлено, що ТОВ «ТД «ФОРУМ БРАНДІНГ» (постачальник) зобов'язується поставити, а ПП "ОБРІЙ" (покупець) прийняти та оплатити ячмінь. Загальна кількість товару складає 163 т 91 кг. Вартість товару становить 2 888,00 грн. Загальна вартість товару становить 473 372,74 грн., в т.ч. ПДВ 20%. Поставка товару здійснюється на умовах Франко склад Покупця. Оплата здійснюється на умовах безготівкового розрахунку на рахунок постачальника.
Умовами договору №23/08 від 23.08.2016 року встановлено, що ТОВ «ТД «ФОРУМ БРАНДІНГ» (постачальник) зобов'язується поставити, а ПП "ОБРІЙ" (покупець) прийняти та оплатити пшеницю. Загальна кількість товару складає 73 т 282 кг. Вартість товару становить 3 468,00 грн. Загальна вартість товару становить 254 141,98 грн., в т.ч. ПДВ 20%. Поставка товару здійснюється на умовах Франко склад Покупця. Оплата здійснюється на умовах безготівкового розрахунку на рахунок постачальника.
Умовами договору №25/08 від 25.08.2016 року встановлено, що ТОВ «ТД «ФОРУМ БРАНДІНГ» (постачальник) зобов'язується поставити, а ПП "ОБРІЙ" (покупець) прийняти та оплатити пшеницю. Загальна кількість товару складає 67 т 908 кг. Вартість товару становить 3 380,00 грн. Загальна вартість товару становить 229 583,10 грн., в т.ч. ПДВ 20%. Поставка товару здійснюється на умовах Франко склад Покупця. Оплата здійснюється на умовах безготівкового розрахунку на рахунок постачальника.
Умовами договору №13/07 від 13.07.2016 року встановлено, що ТОВ «ТД «ФОРУМ БРАНДІНГ» (постачальник) зобов'язується поставити, а ПП "ОБРІЙ" (покупець) прийняти та оплатити ячмінь. Загальна кількість товару складає 158 т. Вартість товару становить
2 835 грн. Загальна вартість товару становить 448 213,50 грн., в т.ч. ПДВ 20%. Поставка товару здійснюється на умовах Франко склад Покупця. Оплата здійснюється на умовах безготівкового розрахунку на рахунок постачальника.
За результатом дослідження отриманих документів, відповідачем встановлено відсутність товарно-транспортних накладних та сертифікатів якості на товар, а також, наявність кредиторської заборгованості позивача перед постачальником.
Крім того, зазначено, що відповідачем не встановлено подання ТОВ «ТД «ФОРУМ БРАНДІНГ» податкової звітності, яка б підтверджувала придбання реалізованого в подальшому на адресу позивача товару, наявність трудових ресурсів, орендованих офісних, складських та інших приміщень, витрат на транспортування товарів, тощо.
В це же час, до матеріалів справи надані копії договорів поставки, податкові накладні, видаткові накладні, рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні.
Між ПП «Обрій» та ТОВ «УКРІНВЕСТЦЕНТР, ЛТД» існували господарські взаємовідносини щодо постачання товару.
В письмовій формі договір постачання не укладався.
ТОВ «УКРІНВЕСТЦЕНТР, ЛТД» поставлено на адресу ПП «Обрій» товар: селитра аміачна, КАС, нітроамовоска 15:15:15 на загальну вартість 10 946 668,00 грн. (без ПДВ) та ПДВ на суму 2 189 333,00 грн. ПП «Обрій» здійснило оплату товару у повному обсязі.
За результатом дослідження отриманих документів, відповідачем встановлено відсутність товарно-транспортних накладних та сертифікатів якості на товар.
Крім того, зазначено, що відповідачем не встановлено подання ТОВ «УКРІНВЕСТЦЕНТР, ЛТД» податкової звітності, яка б підтверджувала придбання реалізованого в подальшому на адресу позивача товару, наявність трудових ресурсів, орендованих офісних, складських та інших приміщень, витрат на транспортування товарів, тощо.
В це же час, до матеріалів справи надані копії видаткових та товарно-транспортних накладних.
Між ПП «Обрій» та ТОВ «ФІНАНСГРУП» існували господарські взаємовідносини щодо постачання товару.
Умовами договору №1/10/16 від 01.10.2016 року встановлено, що ТОВ «ФІНАНСГРУП» (постачальник) зобов'язується поставити, а ПП "ОБРІЙ" (покупець) прийняти та оплатити добрива в асортименті. Загальна кількість та вартість поставленого товару визначається згідно рахунків та накладних. Постачання товару здійснюється за домовленістю сторін. Оплата здійснюється на умовах передоплати.
За результатом дослідження отриманих документів, відповідачем встановлено відсутність товарно-транспортних накладних та сертифікатів якості на товар, а також, наявність кредиторської заборгованості позивача перед постачальником.
Крім того, зазначено, що відповідачем не встановлено подання ТОВ «ФІНАНСГРУП» податкової звітності, яка б підтверджувала придбання реалізованого в подальшому на адресу позивача товару, наявність трудових ресурсів, орендованих офісних, складських та інших приміщень, витрат на транспортування товарів, тощо.
В це же час, до матеріалів справи надані копії договору поставки, видаткових накладних та товарно-транспортних накладних (т. 2 а.с. 151-183, т.5 а.с. 164-169).
Стосовно взаємовідносин позивача з ТОВ «АКЦЕПТ» (код ЄРПОУ 32876406).
Між ПП «Обрій» та ТОВ «АКЦЕПТ» існували господарські взаємовідносини щодо постачання товару.
В письмовій формі договір постачання не укладався.
ТОВ «АКЦЕПТ» поставлено на адресу ПП «Обрій» ячмінь в обсязі 650 т, на загальну вартість 1 755 000,00 грн. (без ПДВ) та ПДВ на суму 351 000,00 грн. ПП «Обрій» здійснило оплату товару у повному обсязі.
За результатом дослідження отриманих документів та аналізу податкової звітності, відповідачем встановлено, що контрагенти-постачальники ТОВ «АКЦЕПТ», не придбавали за ланцюгом постачання ячменю, а отже, неможливо встановити походження товару у ТОВ «АКЦЕПТ».
В це же час, до матеріалів справи надані копію договору та видаткової накладної.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Частиною 134.1 статті 134 ПК України встановлено, що об'єктом оподаткування податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Відповідно пункту 135.1 статті 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.
Виходячи із системного аналізу наведених правових норм для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Згідно з п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Виходячи з наведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.
Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеної у листі останнього від 02.06.2011 №742/11/13-11.
При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов'язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов'язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.
З матеріалів справи видно, що відповідач базує свої висновки щодо нереальності господарських операцій, які підлягали перевірці саме на відсутності товарно-транспортних накладних, які, в свою чергу, надані позивачем до суду та містяться в матеріалах справи. Інших зауважень щодо складання первинної документації відповідач не зазначає.
Стосовно посилань відповідача на відсутність сертифікатів якості, як свідчення безтоварності господарської операції, слід зазначити, що вказані документи не відносяться до документів суворої звітності та не є предметом документальної перевірки, а отже, не можуть братися до уваги під час дослідження реальності вчинення господарських операцій. Крім того, відсутність сертифікатів якості на придбані товариством товари не впливає на реальність господарських операцій, за результатами яких сформовані валові витрати та податковий кредит. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року № К/9901/873/18.
Таким чином, за результатами дослідження наданих суду та долучених до матеріалів справи позивачем первинних документів, суд приходить до висновку про підтвердження здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами-постачальниками.
Надаючи правову оцінку доводам контролюючого органу щодо аналізу податкової звітності контрагентів позивача, суд виходить із того, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.
Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема, у вигляді позбавлення права на витрати з податку на прибуток, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 р. № К/9901/2923/18.
Також, норми податкового законодавства не визначають факт звітування платника податку (контрагента) до контролюючих органів, критерієм правового статусу платника податків (позивача) щодо отримання податкової преференції у формі витрат з податку на прибуток.
Суд не бере до уваги і посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
До того ж контролюючим органом не надано жодної інформації про те, чи стосується таке кримінальне провадження безпосередньо позивача.
З урахуванням викладеного, позивач надав відповідні первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій із його контрагентами, натомість доводи контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
За змістом частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов договорів поставки, укладених з позивачем, як не було надано і доказів про наявність встановлених судами фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагентів та злагодженості дій між ними.
Судом встановлено, що господарські операції між позивачем та його контрагентами - покупцями документально підтверджені та фактично здійсненні; відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували реальність здійснення таких операцій, свідчили б про відсутність на момент перевірки у позивача відповідних розрахункових та інших первинних документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку, або ж невідповідності їх вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
У відповідності до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з вимогами ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд враховує, чи прийняті вони з використанням повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Оцінюючи докази надані сторонами, суд відзначає, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог, в той же час відповідачем не надано належних доказів на підтвердження законності спірних рішень.
З огляду на викладене позовні вимоги Приватного підприємства «ОБРІЙ» підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 398690,27 грн., що документально підтверджується квитанцією №218 від 06.04.2018 року.
З огляду задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду у розмірі 398690,27 грн. підлягає стягненню з ГУ ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 2, 73, 77, 90, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 07 грудня 2018 року.

Суддя Р.З. Голобутовський