Справа № 826/15691/18
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Кузьмишиної О.М. та Степанюка А.Г.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю:

представника позивача: - Устинової І.П.,

представника відповідача: Кутакова П.В.,

у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Турбівський каоліновий завод» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними та скасування припису та наказу, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - приватне акціонерне товариство «Турбівський коаліновий завод» звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної служби геології та надр України, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати припис Державної служби геології та надр України (Центрального міжрегіонального відділу) Департаменту державного геологічного контролю) № 578-14/06 від 20.07.2018 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України «Про внесення змін до наказів Держгсонадр від 18.11.2015 року № 373, від 11.01.2017 року № 5, від 01.02.2017 року № 50 та від 19.04.2017 року № 172» № 382 від 28.08.2017 року в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 2766 від 27.08.2002 року (п.16 Додатку № 1 до даного наказу);

- зобов'язати Державну службу геології та надр України поновити дію спеціального дозволу на користування надрами № 2766 від 27.08.2002 року, наданого ПрАТ «Турбівський каоліновий завод».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.09.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

09.10.2018 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 4797, подано заяву про забезпечення позову, в якій Приватне акціонерне товариство «Турбівський коаліновий завод» просив:

- зупинити дію наказу Державної служби геології та надр України № 382 від 28.08.2017 року (п. 16 Додатку 1 до цього наказу «Перелік спеціальних дозволів на користування надрами, яким відтерміновано дату зупинення дії») в частині зупинення з 01.02.2018 р. дії спеціального дозволу на користування надрами № 2766 від 27.08.2002 р., виданого ПрАТ «Турбівський коаліновий завод» до ухвалення рішення Окружним адміністративним судом міста Києва в адміністративній справі за позовом ПрАТ «Турбівський каоліновий завод» до Державної служби геології та надр України про скасування припису, наказу в частині, зобов'язання поновити дію спеціального дозволу;

- зупинити дію припису № 578-14/06 від 20.07.2018 року Державної служби геології та надр України (Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України) до прийняття рішення Окружним адміністративним судом м. Києва в адміністративній справі за позовом ПрАТ «Турбівський каоліновий завод» до Державної служби геології та надр України про скасування припису, наказу в частині, зобов'язання поновити дію спеціального дозволу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 жовтня 2018 року заяву позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач - Державна служба геології та надр України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2018 року про забезпечення позову.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не повно досліджено обставини, що мають значення для справи, не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, приймаючи рішення про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що невиконання наказу Державної служби геології на надр України № 382 від 28.08.2017 року в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами та припису № 578-14/06 від 20.07.2018 року матиме суттєві наслідки для заявника, що в свою чергу унеможливить здійснення господарської діяльності та ускладнить ефективний захист прав, у разі задоволення позовних вимог судовим рішенням за результатом розгляду справи по суті, позаяк, існують ризики, що права позивача на свободу підприємницької діяльності, заборону від незаконного втручання та перешкоджання його господарській діяльності з моменту виконання оскаржуваного наказу може бути порушено, крім того, у разі не вжиття заходів забезпечення позову будуть порушені права та інтереси інших осіб, оскільки, як убачається з матеріалів справи, станом на дату звернення до суду з даною заявою на виробництві заявника реалізують своє право на працю приблизно 71 громадян України.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим, виходячи з наступного.

Статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (частина перша статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, позов, згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Слід зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ» зазначено, що суд, при розгляді заяв про забезпечення позову має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Так, із матеріалів справи вбачається, оскаржуваним наказом Державної служби геології та надр України № 382 від 28.08.2017 року зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами, тобто фактично цим наказом зупинено виконання робіт (видобування сировини первинних каолінів та кварцевого піску), на які підприємству видано цей дозвіл та який є основним видом діяльності підприємства, оскільки відповідно до вимог законодавства після зупинення дії дозволу підприємство зобов'язано зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом. Проте, зупинення дії дозволу не звільняє надрокористувача від обов'язку проводити на ділянці надр роботи, пов'язані із запобіганням виникненню аварійної ситуації або усуненням її наслідків.

У зв'язку із прийняттям оскаржуваних наказу та припису підприємство фактично позбавлене права та можливості здійснювати видобування сировини на турбівському родовищі (ділянка № 8), Липовецький район, Вінницька область, оскільки дія спеціального дозволу за даними Державної служби геології та надр України тимчасово зупинена, а залишки запасів сировини - первинних каолінів станом на 01.10.2018 року відсутні.

Заявником у заяві про забезпечення позову наголошено, що станом на дату подачі даної заяви виникла реальна загроза зриву контрактів, застосування до підприємства штрафних санкцій за невиконання договорів, припинення виплат в державний бюджет України та заробітних плат, звільнення працюючих, невиплат за кредиторськими зобов'язаннями та зупинки заводу.

Так, відповідно до договору поставки № 16/06-10 від 30.06.2015 р. з ТОВ «Виробниче об'єднання Слов'янський завод високовольтних ізоляторів» у відповідності до умов договору, специфікації від 25.09.2018 р. та листа № 16/09-322п від 03.10.2018 р. ПрАТ «Турбівський каоліновий завод» повинен поставити каолін марки КС-1 (ТУУ 08.1- 054741450- 1:2913) у кількості 138 тон (2 полувагони) в строк до 31.10.2018 р. за ціною 1539,00 грн із ПДВ та підтвердити готовність й далі виконувати свої зобов'язання по поставці каоліну КС-1 та подовження договору на 2019 рік. Умовами договору п. 5.1. встановлені санкції за прострочку поставки або не поставку товару. Зупинення спеціального дозволу як форс-мажор сторонами не узгоджено. Тобто, у випадку невжиття заявлених заходів підприємство за даним договором ризикує збитками у вигляді фінансових санкцій та руйнуванням ділових відносин із ТОВ «Виробниче об'єднання Слов'янський завод високовольтних ізоляторів».

Згідно договору поставки № 15/01-18 від 15.01.2018 р. між ПрAT «Турбівський каоліновий завод» та ТОВ «Церсаніт Інвест» у відповідності до умов договору отримано заявку на постачання № 10 від 08.10.2018 р., відповідно якої ПрАТ «Турбівський каоліновий завод» повинен поставити каолін марки КС-1 (ТУУ 08.1-054741450- 1:2913) у кількості 1000 тон в строк до 30.11.2018 р. на загальну суму 1263600,00 грн. із ПДВ. Умовами договору в р. 9 встановлено відшкодування збитків за невиконання договору та штраф. Зупинення спеціального дозволу як форс-мажор сторонами не узгоджено. У випадку невжиття заявлених заходів підприємство ризикує збитками у вигляді фінансових санкцій та відшкодуванням збитків контрагенту.

У відповідності до договору поставки № 15/01-18/1 від 15.01.2018 р. між ПрAT «Турбівський каоліновий завод» та ТОВ «Керамика», специфікації № 1 від 15.01.2018 р. ПрАТ «Турбівський каоліновий завод» не виконані зобов'язання по постачанню каоліна марки КС-1 (ТУУ 08.1-054741450- 1:2913) у кількості 5000 тон в строк до 31.12.2018 р. на загальну суму 350000,0 дол. США. Умовами договору п. 5.1. встановлено відшкодування понесених збитків за невиконання договору та санкції за прострочку поставки або не поставку товару, а зупинення спеціального дозволу як форс-мажор сторонами не узгоджено. У випадку невжиття заявлених заходів підприємство за даним договором ризикує збитками у вигляді фінансових санкцій та відшкодуванням збитків контрагенту.

За договором поставки № 932/24/16-18 від 05.07.2018 р., укладеним між ПрAT «Турбівський каоліновий завод» та ПрАТ «АК Київводоканал» за результатом закупівлі (тендеру) «ДК 021:2015: 14211100-4 Пісок природний, 14212320-9 Гранітний щебінь, 14212410-7 Гумус, (кварцовий пісок, щебінь, гумус, 3 лота)» отримана заявка ПрАТ «АК»Київводоканал» № 255/24/24/02-18 від 05.10.2018 р. на поставку в строк 10 робочих днів з дня отримання заявки (п. 3.2. договору) поставити кварцовий пісок у кількості 300 тон на загальну суму 702000,00 грн. з ПДВ. Умовами Договору р. 7 встановлено за несвоєчасну поставку товару неустойку в розмірі 0,1% від вартості не поставленого вчасно товару за кожний день прострочення поставки товару; за кожні 5 календарних днів прострочення поставки товару сплачує покупцеві штраф у розмірі 5 % від вартості не поставленого вчасно товару.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем надано докази наявності ознак очевидної необхідності забезпечення позову, оскільки з матеріалів заяви про забезпечення позову та позовної заяви убачаються обставини, відповідно до яких невиконання наказу та припису матиме наслідки для заявника, що в свою чергу унеможливить здійснення господарської діяльності та ускладнить ефективний захист прав в разі задоволення позовних вимог судовим рішенням за результатом розгляду справи по суті.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання відповідача на той факт, що забезпеченням позову суд першої інстанції фактично вирішив спір по суті, з огляду на те, що в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції не було досліджено відповідних припису та наказу, не було надано їм правової оцінки.

Крім того, відповідно до резолютивної частини оскаржуваної ухвали заходи забезпечення позову вживаються лише до прийняття рішення Окружним адміністративним судом м. Києва в адміністративній справі № 826/15691/18.

Судом першої інстанції вірно також наголошено, що в разі не вжиття заходів забезпечення позову будуть порушені права та інтереси інших осіб, оскільки, як убачається з матеріалів справи, станом на дату звернення до суду з даною заявою на виробництві заявника реалізують своє право на працю приблизно 71 громадян України.

Натомість, відповідач в обґрунтуванні вимог апеляційної скарги, фактично наводить доводи щодо правомірності видання останнім оскаржуваного Наказу та Припису, а тому такі доводи не спростовують висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції.

Посилання відповідача на те, що зупинення дії Наказу № 382 від 28.08.2017 року не є ефективним захистом права, так як даним наказом від терміновано дату зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами до 01.02.2018 року не може братися судом до уваги, з огляду на той факт, що із завою про забезпечення позову заявник звернувся і жовтні 2018 року, тобто в той період часу, коли вже було зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами (саме на підставі наказу № 382 та відповідно до вимог припису).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2018 року про забезпечення позову - без змін.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 241, 242, 310, 316, 321, 322, 325, 329, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2018 року про забезпечення позову - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Судді О.М.Кузьмишина

А.Г.Степанюк

Постанова складена в повному обсязі 11 грудня 2018 року.