Справа № 757/47826/16-а
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року

у справі №757/47826/16-а (розглянутої у відкритому судовому засіданні)

за позовом ОСОБА_2

до відповідача Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про зобов'язання вчинити дії.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2016 позов ОСОБА_2, задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва щодо відмови ОСОБА_2 перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 02.06.2016 №18-217. Зобов'язано Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Києві здійснити з 01 серпня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Чернігівської області від 02.06.2016р. № 18-217. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2016 постанову Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2016 - залишено без змін.

В березні 2018 року до суду першої інстанції надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про виправлення описки в постанові Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2016.

В обґрунтування заяви вказує на те, що судом допущено описку і суд помилково обмежено позивачу розмір пенсії, тому просить видалити з описової частини постанови суду абзац № 26. Крім того, заявник просить виправити в резолютивній частині постанови речення та замінити словосполучення «задовольнити частково» на «задовольнити повністю».

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року заяву про виправлення описки залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій відповідач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким заяву про виправлення описки задовольнити.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення його заяви.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у виправленні описок в судовому рішенні, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ОСОБА_2 про доповнення резолютивної частини вказаного рішення суду абзацом нового змісту та виключення абзаців з описової та резолютивної частини рішення в адміністративній справі, є фактично зміною по суті постановленого судом рішення, а не виправленням описки в розумінні норм КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Як вбчається з матеріалів справи в обґрунтування заяви про виправленя описки ОСОБА_2 вказує на те, що судом допущено описку і суд помилково обмежив позивачу розмір пенсії, тому просить видалити з постанови суду абзац № 26. Крім того, заявник просить виправити в резолютивній частині постанови речення та замінити словосполучення «задовольнити частково» на «задовольнити повністю».

Відповідно до ч.1 ст. 253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Колегія суддів наголошує, що з метою оперативного та дієвого усунення помилок технічного (неюридичного, непроцесуального) характеру в судовому рішенні застосовується інструмент виправлення описок (помилок правопису, які впливають на зміст чи порядок виконання судового рішення) і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні (переважно щодо здійснення розрахунків у контексті задоволення позовних вимог фінансового характеру) під час засідання адміністративного суду, який прийняв таке рішення, як із його власної ініціативи, так і за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи, незалежно від набрання судовим рішення законної сили (стаття 255 Кодексу адміністративного судочинства України).

Під опискою необхідно розуміти зроблену помилку в написанні слів (спотворення слів); спотворення (неточність): прізвища, імені й по-батькові, у зазначенні ініціалів, назві юридичних осіб, їхніх адрес, тощо.

Опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

Очевидною арифметичною помилкою є порушення правил арифметики при здійсненні певних розрахунків.

Разом з тим, із заяви про виправлення описки ОСОБА_2 вбачається, що останній просить не виправити граматичні помилки різного змісту, заявник фактично просить змінити зміст рішення суду шляхом доповнення/зміни та виключення певних пунктів рішення суду, що не є за своєю правовою природою виправленням описки, в розумінні норм КАС України.

За таких обставин вказана заява не підлягає задоволенню, оскільки заявник просить виправити описку шляхом викладення судового рішення у новій редакції, що не є опискою у розумінні зазначених вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, в ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про наявність описки в рішенні суду, а саме помилкове зазначення в описовій частині абзацу 26 та вважає їх неналежними, оскільки фактично позивач не погоджується зі змістом самого рішення суду, що не є виправленням описки.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 12 грудня 2018 року.