Справа № 2040/6738/18
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 р. Справа № 2040/6738/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Вязмітіновій Т.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Крюкової А.О.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (, 61166, с. Харків, пр. Науки, 40, 6 поверх) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, який діє в інтересах позивача, фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (надалі за текстом - ФОП ОСОБА_1, позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (надалі за текстом - ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області № 67 від 25.07.2017 року "Про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів".

В обґрунтування позову позивач зазначив про протиправність спірної постанови, оскільки вона прийнята всупереч вимогам чинного законодавства.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовчому засіданні. (а.с. 2-3).

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 18.09.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, згідно з яким відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі з підстав їх необґрунтованості. (а.с. 47-53).

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги, посилаючись на зміст обґрунтувань викладених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилившись на правову позицію викладену у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення позивача та представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1, присвоєно ідентифікацій номер фізичної особи-платника податків та інших обов'язкових платежів - НОМЕР_1. Дата проведення державної реєстрації 25.04.2006 року. (а.с. 20-21).

Позивач є платником єдиного податку, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії НОМЕР_2. (а.с. 22).

Згідно зі змісту детальної інформації про позивача зазначено, що видом діяльності ФОП ОСОБА_1, є код КВЕД 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах. (а.с.104-107).

Позивачем 12.02.2018 року складено товарний чек на замовлення ОСОБА_5, щодо «жалюзі» у кількості 2-х штук на загальну суму 1500,00 грн.. Замовлення прийнято за розмірами повідомленими ОСОБА_5, з подальшим встановленням з боку замовника. (а.с. 19).

Позивачем за результатами замовлення ОСОБА_5, здійснено замовлення виробу «жалюзі» у Smart Construction, за результатами якого 18.02.2018 року позивачем отримано замовлення. (а.с. 18).

22.03.2018 року до ФОП ОСОБА_1, звернулась особа ОСОБА_5, з заявою про повернення коштів в обмін на товар. (а.с. 14, 15).

Зі змісту окресленої заяви вбачається, що замовник про монтажі виявив недоліки виробів, з окресленим питанням звернувся до позивача, яким прийнято окреслений товар та не якісно усунуто недоліки (на думку ОСОБА_5.) придбаного товару. Після чого замовник вдруге звернувся до ФОП ОСОБА_1, для усунення недоліків товару, проте належного усунення на думку ОСОБА_5, не відбулось. Та за результатами другого звернення замовник вимагав повернення коштів від ФОП ОСОБА_1.

24.03.2018 року ОСОБА_5, отримана відповідь від позивача про відмову в задоволенні його заяви. (а.с. 16-17).

29.03.2018 року ОСОБА_5, звернулась до відповідача з заявою про захист прав споживача. (а.с. 54-55).

ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області 08.06.2018 року прийнято наказ №967 про проведення позапланового заходу державного нагляду. (а.с. 61-63).

На підставі направлення від 11.06.2018 року № 1360 на проведення перевірки та наказу № 967 від 08.06.2018 року здійсненна позапланова перевірка позивача за адресою: АДРЕСА_2. (а.с. 64).

За результатами перевірки ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області складено акт № 1360. (а.с. 65-77).

Відповідачем 20.07.2018 року направлено ФОП ОСОБА_1, повідомлення про розгляд питання про накладення на нього штрафу за невиконання умов договору, передбачений ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів». (а.с. 12).

Позивачем 25.07.2018 року подана заява до ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області про розгляд справи по акту № 1360 від 14.06.2018 року без його участі. (а.с. 87).

ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області 25.07.2018 року винесена постанова № 67 «Про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів»», згідно з якою на позивача накладено штраф у розмірі 15000,00 грн.. (а.с. 10-11).

Вважаючи вищенаведену постанову про накладення штрафу протиправною, позивач через свого уповноваженого представника звернувся до суду з позовом, в якому просить суд постанову скасувати.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному аналізі в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд виходить з таких мотивів та норм права.

Перевіривши відповідність постанови ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області № 67 від 25.07.2017 року "Про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів" вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступних висновків.

Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За приписами статті 8 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Стосовно непродовольчих товарів, що перебували у використанні та були реалізовані через роздрібні комісійні торговельні підприємства, вимоги споживача, зазначені у частині першій цієї статті, задовольняються за згодою продавця.

Згідно з цією частиною задовольняються вимоги споживача щодо товарів, гарантійний строк на які не закінчився.

Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

Поряд з цим, за змістом статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати:

1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк;

2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги);

3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи;

4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи;

5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.

Виконавець зобов'язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв'язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Виконавець не звільняється від відповідальності, якщо рівень його наукових і технічних знань не дав змоги виявити особливі властивості речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг.

Якщо після укладення договору стане очевидним, що роботи (послуги), зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобов'язаний негайно повідомити про це споживача.

Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, позивача вказаною постановою фактично притягнули до відповідальності за порушення прав споживача ОСОБА_5, наданих ч. 3 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів".

У своїй заяві від 20.03.2018 року (отримана позивачем 22.03.2018 року), адресованій позивачу, споживач ОСОБА_5, фактично посилалась на приписи ч. 3 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", вимагала у останнього безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк.

Разом з тим, ч. 3 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" не передбачає права споживача у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) вимагати повернення сплачених коштів.

Таким правом споживач згідно з приписами частини 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» наділений лише у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків у придбаному товарі.

За таких обставин суд констатує, що положення ч. 3 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" не передбачено повернення коштів сплачених за товар після усунення недоліків товару.

Вказане по суті свідчить про необґрунтованість встановлення проведеною ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області перевіркою порушення ФОП ОСОБА_1, прав споживача ОСОБА_6, наданих їй частиною 3 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів".

З матеріалів справи судом встановлено, що в спірному випадку споживач погодився на проведення позивачем ремонту придбаних «жалюзі», факт погодження на проведення ремонту безпосередньо підтверджується останньою у поданій нею 29.03.2018 року до ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області заяві (а.с. 54-55).

При цьому, будь-яких доказів існування експертного висновку, зміст якого б підтверджував, що спірний випадок підпадає під дію гарантії, матеріали справи не містять.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною першою статті 8, частиною першою статті 9 і частиною третьою статті 10 цього Закону, - у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про безпідставність притягнення ФОП ОСОБА_1, до відповідальності за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною 3 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів", передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 23 цього Закону.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В спірному випадку відповідач правомірності прийнятої постанови про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 25.07.2018 року № 67, у розмірі 15000,00 грн., не довів, а відтак позовні вимоги ФОП ОСОБА_1, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (, 61166, с. Харків, пр. Науки, 40, 6 поверх) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (, 61166, с. Харків, пр. Науки, 40, 6 поверх) № 67 від 25.07.2017 року "Про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів".

Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (, 61166, с. Харків, пр. Науки, 40, 6 поверх) .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12 грудня 2018 року.

Суддя Ю.О. Супрун