Справа № 712/9495/18
Суддя: Мельник І. О.
Дата ухвалення: 2018-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/9495/18
Провадження № 2а/712/337/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого-судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

позивача ОСОБА_1 Шахрама

представника позивача адвоката ОСОБА_2

перекладача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 Шахрама до інспектора роти № 4 БУПП Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_5, Регіонального сервісного центру МВС України в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 Шахрам звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 БУПП Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_5, Регіонального сервісного центру МВС України в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.08.2018 він отримав постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК № 951459 від 04.08.2018, в якій зазначено, що він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано штраф в розмірі 255 грн. В постанові, винесеній інспектором роти № 4 БУПП Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 вказано, що позивач 04.08.2018 о 20 год. 20 хв. в м. Черкаси по вул. Гагаріна, 4/1 здійснив зупинку на пішохідному переході, чим порушив п. 15.9 г ПДР України. Проте, обставини викладені у постанові не відповідають дійсності, оскільки позивач, керуючи технічно справним автомобілем Geely, д.р.н. СА 3699 ВВ., рухався в м. Черкаси по вул. Б. Хмельницького в правій смузі руху і на перехресті з вул. Гагаріна дозволений «зелений» сигнал світлофора, виконав правий поворот, тобто він діяв відповідно до п.п. 2.3 б), 10.1, 8.7.3. а) та 10.4 ПДР України. Вказав, що попереду його напрямку утворилася перешкода у вигляді двох зупинених транспортних засобів, а тому він увімкнув лівий показчик повороту для обїзд даної перешкоди. Вважає оскаржувану постанову незаконною та просить суд її скасувати. Стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 2202,50 грн.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Пересунька Я.В. від 20.08.2018 відкрито справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Згідно з Указом Президента України № 294/2018 від 28.09.2018 суддю Пересунька Я.В. переведено шляхом відрядження строком до шести місяців на посаду судді Оболонського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Мельник І.О. від 11.10.2018 справу прийнято до провадження та призначено судове засідання.

Позивач та його представник за довіреністю адвокат ОСОБА_2 судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, оскільки вона являється неправомірною та винесеною з порушенням норм чинного законодавства. Позивач суду пояснив, що 04.08.2018 близько 20 год. він рухався в м.Черкаси по вул. Б.Хмельницького в правій смузі руху і на перехресті з вул. Гагаріна дозволений «зелений» сигнал світлофора, виконав правий поворот, тобто діяв відповідно до п.п. 2.3 б), 10.1, 8.7.3 а) та 10.4 ПДР України. Виконавши правий поворот, за перехрестям, а саме вже проїхавши близько 15-20 метрів від дорожнього знаку (5.35.1) «Пішохідний перехід» (дорожня розмітка «зебра» відсутня), попереду його напрямку руху утворилась перешкода у вигляді двох-трьох зупинених транспортних засобів. Побачивши дану обстановку, він увімкнув лівий покажчик повороту та почав виконувати обїзд даної перешкоди, при цьому він дотримувався п. 2.3 б), 10.1 та 10.3 ПДР України, тобто він намагався обїхати дану перешкоду по лівій смузі руху, але спочатку він повинен дати дорогу тим транспортним засобам, які рухаюся по ній, в попутному напрямку руху, тобто виникла ситуація, що призвела до вимушеної зупинки його транспортного засобу для надання переваги в русі. Позивач простояв близько 2-5 хв., мав намір виконати вимоги п. 2.3 б), 10.1 та 10.3 ПДР України, проте потік транспортного засобу на смузі, на яку він мав намір перестроїтися, був інтенсивний, тому він, сидячи у своєму автомобілі із увімкненим двигуном та увімкненим лівим покажчиком повороту, чекав можливості для маневру обїзду перешкоди. Раптом, до його автомобіля підійшов у форменому одязі працівник поліції, який не привітавшись, не представившись, нічого не пояснюючи, почав вимагати посвідчення водія та технічний паспорт. Позивач подумав, що попереду перешкоди в русі сталась ДТП, а працівники поліції шукають понятих, тому він надав свої документи. При цьому, позивач попередив працівника поліції, що він не володіє українською мовою, просив повільно з ним розмовляти, оскільки без перекладача погано розуміє мову, оскільки він є громадянином ОСОБА_6. Працівник поліції, взявши його документи, нічого не пояснюючи, склав на нього постанову. Крім того, дії працівників поліції, а саме блокування автомобіля, можна розцінювати як створення йому аварійної обстановки. Вважає, що поліцейська машина навмисно була зупинена з таким перекосом і розташована на дорозі так, щоб створювала аварійну ситуацію іншим учасникам руху, чим спричиняла блокування дороги іншим водіям.

Представника відповідача - інспектор роти № 4 БУПП Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, із заявами до суду не звертався.

В судове засідання представники Регіонального сервісного центру МВС України в Черкаській області не зявилися, скерували до суду лист про те, що РСЦ МВС в Черкаській області не є структурним підрозділом органів Національної поліції України, а тому, вони не є належним відповідачем по даній справі.

Суд, заслухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії НК № 951459 від 04.08.2018, винесеною інспектором роти № 4 БУПП Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_5В на позивача ОСОБА_4 Шахрам накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України. Вказаною постановою встановлено, що 04.08.2018 о 20 год. 20 хв. в м. Черкаси по вул. Гагаріна, 4/1 ОСОБА_4 Шахрам здійснив зупинку на пішохідному переході, чим порушив п. 15.9 г ПДР України.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову уповноваженого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 1 ст. 122 КпАП України є перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - «Правила дорожнього руху»).

Пункт 15.9 г ПДР України передбачає, що зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м. від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі. Не є порушенням Правил зупинка транспортного засобу ближче ніж 10 м від пішохідного переходу, повязана з наданням переваги в русі іншим транспортним засобам або пішоходам, а також в межах підземного і надземного пішохідних переходів (за відсутності там відповідних заборонних знаків або розмітки).

Вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху (п. 1.10 ПДР України).

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для визнання її протиправною та скасування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Доказів відеофіксації порушення позивачем правил ПДР інспектором патрульної поліції надано не було.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд при цьому зазначає, що, з урахуванням конституційних принципів законності та індивідуалізації відповідальності, обов'язковою передумовою накладення на особу адміністративного стягнення є точний виклад обставин вчиненого нею адміністративного правопорушення, прямо передбаченого законодавством. Притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях є неприпустимим.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В судовому засіданні встановлено, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП .

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 951459 від 04.08.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Шахрама за ч. 1 ст. 122 КУпАП є обґрунтованими та підлягають до задоволення, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю в зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адмінправопорушення.

Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 та 3 (пункт 1) статті 132 та частин 1 - 4 ст. 134 КАС України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Згідно з ч. 7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Адвокатом позивача ОСОБА_2 до суду наданий Акт № 16 від 13.12.2017 про надані послуги до договору про надання правової допомоги № 95, з якого вбачається, що адвокатом витрачено 2 год. 30 хв. правових послуг. Однак не наданий детальний опис робіт, виконаних адвокатом, не визначена вартість послуги адвоката за одну годину, а тому витрати на правничу допомогу не підлягають до стягнення.

Керуючись ст. 5, 6, 8-10, 73-78, 132-139, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 22, 122 КпАП України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 Шахрама до інспектора роти № 4 БУПП Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_5, Регіонального сервісного центру МВС України в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити .

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 951459 від 04.08.2018 про накладення наОСОБА_4 Шахрама адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., винесену інспектором роти № 4 БУПП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_5, скасувати, провадження у српаві закрити за відсутності складу адміністративного правопорушеня.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до Шостого Апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом 10 днів з дня її проголошення або в порядку, передбаченому ст. 297 КАС України.

Головуючий І.О.Мельник