Справа № 810/3378/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Епель О.В.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

06 грудня 2018 року Справа № 810/3378/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Епель О.В., суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г. у м. Києві, перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання вимоги протиправною,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправною вимоги від 24.04.2018 р. № Ф-173487-50/51, якою позивачу визначено суму недоїмки зі сплати ЄСВ в розмірі 5 327,36 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року адміністративний позов було задоволено.

Копію вказаного рішення суду апелянт отримав 07.09.2018 р.

17.10.2018 р., не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, яку ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2018 р. було залишено без руху через несплату судового збору та пропуск строку звернення до суду.

Копію вказаної ухвали відповідачем отримано 09.11.2018 р.

19.11.2018 р. апелянт звернувся з клопотанням про усунення недоліків, в якому просив продовжити йому строк для сплати судового збору, а також зазначив, що апеляційна скарга ним подана в межах тридцятиденного строку з дня отримання копії рішення суду першої інстанції, на підтвердження чого надав відповідні докази.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 р. вказане клопотання було задоволено та продовжено апелянту строк на усунення недоліків його апеляційної скарги.

Таким чином, останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги слід вважати 29.11.2018 р.

06.12.2018 р. від апелянта надійшло повторне клопотання про продовження йому строку на усунення недоліків його апеляційної скарги, яке вмотивовано тим, що наразі відсутні достатні фінансові ресурси на сплату судового збору.

Перевіривши вказане клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки, як встановлено вище, апелянту вже продовжувався строк на усунення недоліків його скарги і повторне продовження йому такого строку призведе до затягування судового розгляду, порушення розумного строку і поставить сторони у нерівне становище.

При цьому, колегія суддів зазначає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов'язку своєчасної сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб'єктами, які реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Тож, особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, а тому обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень не є об'єктивними та непереборними підставами, які перешкоджають реалізувати право щодо оскарження без порушення порядку здійснення такої процесуальної дії.

З викладеного вбачається, що довготривала процедура погодження та сплати судового збору, не є та не може бути підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 13.11.2018 р. у справі 804/958/17, від 17.10.2018 р. у справі № 808/2282/15, від 01.10.2018 р. у справі № 813/4076/15, від 20.04.2018 р. у справі № 822/2337/17, від 17.10.2018 р. у справі № 810/1802/17, від 02.10.2018 р. у справі № 805/3544/17-а та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов'язковими для колегії суддів при розгляді вищевказаного клопотання апелянта.

При цьому, колегія суддів також враховує висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні по справі «Лелас проти Хорватії», відповідно до яких, держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

Крім того, у справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

У свою чергу, згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права.

Таким чином, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов'язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

При цьому, обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, станом на 06.12.2018 р. зазначені в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2018 р. недоліки апеляційної скарги ГУ ДФС у Київській області в частині щодо сплати судового збору не усунуті.

Згідно з ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 с. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

При цьому, колегія суддів враховує висновок Європейського суду з прав людини, викладений в рішенні від 18.10.2005 р. у справі «МШ «Голуб» проти України», відповідно до якого, право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

У свою чергу, згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, оскільки недоліки апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, зазначені в ухвалі про залишення її без руху, апелянтом у строк, встановлений судом, не усунуті, то колегія суддів приходить до висновку, що така апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 169, 298, ч. 2 ст. 321, ч. 2 ст. 325, ст.ст. 328-331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання вимоги протиправною - повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач

Судді: