Справа № 500/2183/18
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2183/18

04 грудня 2018 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баб'юка П.М.

за участю:

секретаря судового засідання Косюк О.П.

представника позивача - ОСОБА_1,

представника ПП "Альпіна" - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк" в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" до Державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Приватне підприємство "Альпіна" про визнання протиправними і скасування рішень та поновлення записів,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк" (далі позивач, ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк") із позовом до Державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради ОСОБА_3 (далі відповідач, державний реєстратор), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Приватне підприємство "Альпіна" (далі ПП «Альпіна»), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень управління державної реєстрації Тернопільської міської ради ОСОБА_3 за індексним номером 43489508 від 16.10.2018 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким припинено обтяження нерухомого майна іпотекою за реєстраційним номером 2116179 від 23.06.2005;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень управління державної реєстрації Тернопільської міської ради ОСОБА_3 за індексним номером 43489314 від 16.10.2018 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким припинено обтяження (арешт нерухомого майна) за реєстраційним номером 2116232 від 23.06.2005;

поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про обтяження (арешт нерухомого майна) за реєстраційним номером 2116179 від 23.06.2005 та речове право (іпотека) за реєстраційним номером 2116232 від 23.06.2005;

стягнути з відповідача в користь позивача усі судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.06.2005 між позивачем та ПП «Альпіна» укладено договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до умов якого, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитних договорів укладених з позичальниками передано позивачу в іпотеку цегляне приміщення загальною площею 831,5 кв. м, зазначене в плані під літ, «А», що знаходиться по вул. М. Гоголя,5 в м. Тернопіль.

Приватним нотаріусом ОСОБА_4 23.06.2005 накладена заборона відчуження зазначеного в договорі приміщення (в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження №2116232) та зареєстровано обтяження приміщення під літ. «А» загальною площею 831.50 кв. м., адреса: Тернопільська обл. м. Тернопіль, вул. Гоголя М, 5 іпотекою (в Державному реєстрі іпотек №2116179).

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.06.2018 державним реєстратором зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна приміщення під літерою «А» площею 831,5 кв м, розташованого за адресою м. Тернопіль, вул. Гоголя, 5. Підставою внесення даного запису стала постанова державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Проте, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки державним реєстратором прийнято рішення про припинення вищезазначених обтяження та іпотеки.

Позивач вважає прийняті рішення державного реєстратора про припинення обтяження та іпотеки, накладених приватним нотаріусом ОСОБА_4 неправомірними та такими, що підлягають до скасування у зв'язку із невідповідністю рішення державного реєстратора чинному законодавству, з порушенням його процесуальних норм. Зокрема, державний реєстратор порушив вимоги норм статей 10 та 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», незважаючи на суперечності між заявленими вимогами та даних в реєстрах речових прав та їх обтяжень.

Позивач звертає увагу суду на те, що припинення іпотечного договору не є підставою для припинення зобовязань, зокрема, й таких, що виникли до моменту припинення договору. Адже постановою Верховного суду від 08.05.2018 у справі №921/768/16-г/7, що стала підставою для внесення державним реєстратором записів про припинення обтяження 16.10.2018 №43489314 та припинення іпотеки 16.10.2018 №43489508, визнано договір іпотеки нерухомого майна №4947 від 23.06.2005 та договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки припиненим, а не розірваним. Позивач вважає, що зазначена постанова не є підставою для прийняття рішення зняття обтяження у відповідних державних реєстрах без зясування обставин виконання основних зобовязань.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями відповідача, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 22.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 22.10.2018 задоволено заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» про забезпечення позову, а саме, заборонено ПП «Альпіна» вчиняти будь-які дії щодо відчуження права власності на нерухоме майно: цегляне приміщення загальною площею 831,5 кв.м., зазначене в плані під літерою "А", що знаходиться по вулиці М. Гоголя під №5 в м. Тернопіль, належне йому на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Тернопільської міської ради 27 квітня 2005 року, зареєстрованого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 27 квітня 2005 року за №1068.

Від представника ПП «Альпіна» на адресу суду 09.11.2018 надійшли пояснення у справі, в яких зазначено, що даний позов не підлягає до задоволення.

ПП «Альпіна» вважає, що позивачем не доведено факту порушення його прав, не надано доказів на підтвердження своєї позиції, а докази, що надані не стосуються предмету спору, адже регулюють інші види правовідносин.

Зокрема, зазначає, що відповідно до ч. 3 ст.49 Закону України «Про іпотеку», якщо іпотекодержатель скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

Оскільки постановою Верховного суду іпотеку припинено, державний реєстратор вірно встановив наявність факту виконання умов правочину, а саме, договору іпотеки.

Окрім того, Державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій.

Разом із заявою про проведення реєстрації припинення іпотеки та зняття заборони державному реєстратору було подано примірник рішення Верховного Суду, а також оригінал договору іпотеки. За наслідками перевірки даних документів, реєстратор вірно прийняв рішення про внесення відомостей до реєстру про припинення іпотеки та зняття заборони.

Відповідач 15.11.2018 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування зазначив, що, рішення про державну реєстрацію припинення іпотеки та заборони були прийняті державним реєстратором з дотриманням усіх норм чинного законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

Відповідач вважає, оскільки постановою Верховного Суду іпотеку припинено, ним вірно встановлено наявність факту виконання умов правочину, а саме, договору іпотеки. Окрім того, Державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій. Разом з заявою про проведення реєстрації припинення іпотеки та зняття заборони заявником було подано примірник рішення Верховного Суду, а також, оригінал договору іпотеки. І за наслідками перевірки даних відповідачем було прийнято рішення про внесення відомостей до реєстру про припинення іпотеки та зняття заборони.

Від позивача 28.11.2018 на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якому він звернув увагу на те, що, виходячи із змісту Постанови Верховного суду від 08.05.2018, судом не встановлювався факт порушення будь-яких майнових прав ПП «Альпіна» відповідачем у справі - АТ «Ощадбанк», таким чином, судове рішення, на підставі якого Державний реєстратор провів реєстраційні дії не є як таким, що прийнято стосовно права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Окреме рішення щодо зобовязання державного реєстратора в здійснити реєстраційні дії щодо припинення права іпотеки та припинення обтяжень іпотеки до відповідних Державних реєстрів також відсутнє.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні представник ПП «Альпіна» просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на мотиви, викладені у поясненнях.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Тернопільського Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідіння не зявилася, про час, дату і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Розглянувши матеріали справи, подані документи, заслухавши учасників процесу, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

23 червня 2005 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (яке після проведених змін до Статуту затверджених постановою КМУ від 06 квітня 2011 № 502, перейменовано на публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») та приватним підприємством «Альпіна» укладено договір іпотеки нерухомого майна, який посвідчений 23.06.2005 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4, та зареєстрований в реєстрі за № 4947 (далі - договір іпотеки) (аркуші справи 10-12) та договір №2566 від 22.06.2009 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки.

Відповідно до умов договору іпотеки, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитних договорів, укладених з позичальниками (ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14) Договори відновлювальної кредитної лінії №5,6,7,4,8,9,10,11,12,13), передано в іпотеку цегляне приміщення загальною площею 831,5 кв. м, зазначене в плані під літ, «А», що знаходиться по вулиці М.Гоголя під №5 в м. Тернопіль.

В звязку із посвідченням договору іпотеки приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу 23.06.2005 накладено заборону відчуження зазначеного в договорі приміщення, яке належить ПП «Альпіна» до припинення дії договору іпотеки (зареєстровано в реєстрі за №4948/51).

Як випливає з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєктів, приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 23.06.2005 зареєстровано обтяження за реєстраційним номером 2116232, тип обтяження - заборона на нерухоме майно (Відомості з Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, аркуш справи 44).

22 червня 2009 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстраційним номером 2116179 зареєстровано тип обтяження - іпотека приміщення під літ. «А» загальною площею 831.50 кв. м., адреса: Тернопільська обл. м. Тернопіль, вулиця Гоголя М, будинок 5 (Відомості з Державного реєстру іпотек, аркуш справи 44, зворот).

Виконавчим написом приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу №2331від 12.08.2011запропоновано звернути стягнення на приміщення під літ. «А» загальною площею 831,5, розташованого за адресою: м. Тернопіль, вул. Гоголя, 5, що належить на праві приватної власності ПП «Альпіна». За рахунок коштів отриманих від реалізації зазначеного приміщення, задовольнити вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» (аркуш справи 13).

На виконання згаданого виконавчого напису 06.06.2018 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56544201 (аркуш справи 14) та постанову про арешт майна боржника (аркуш справи 15).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта державна реєстрація суб'єкта, інформація про державну реєстрацію обтяження, а саме арешту нерухомого майна, 08.06.2018 внесена до спеціального підрозділу під номером запису про обтяження 2652223 (аркуш справи 44).

Постановою Верховного суду від 08.05.2018 у справі № 921/768/16-г/7 визнано припиненими договір іпотеки нерухомого майна № 4947 від 23.06.2005 та договір № 2566 від 22.06.2009 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки укладені між ПП «Альпіна» ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк».

Державним реєстратором 16.10.2018 (індексний номер рішення: 43489314) на підставі постанови Верховного суду від 08.05.2018 у справі № 921/768/16-г/7 припинено обтяження, а саме, заборону на нерухоме майно приміщення під літ. «А» загальною площею 831,5 кв м, що знаходиться за адресою вул. Гоголя, 5 м. Тернопіль, що здійснено запис за реєстраційним номером 2116232 від 23.06.2005 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, аркуш справи 57).

Державним реєстратором 16.10.2018 (індексний номер рішення: 43489508) на підставі постанови Верховного суду від 08.05.2018 у справі № 921/768/16-г/7 припинено іпотеку приміщення під літ. «А» загальною площею 831,5 кв м, що знаходиться за адресою вул. Гоголя, 5 м. Тернопіль іпотекою, що здійснено запис за реєстраційним номером 2116179 від 23.06.2005 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, аркуш справи 58).

Позивач, не погодившись із зазначеними рішеннями відповідача, звернувся із даним позовом до суду.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1 статті 575 Цивільного кодексу України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносять відповідні дані.

Відповідно до частини 1 статті 49 Закону України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Якщо іпотекодержатель скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду. (частина 3 статті 49 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно із частиною 3 статті 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Законом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №1952-IV).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №1952-IV дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 статті 11 Закону №1952-ІV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до частини 4 статті 18 Закону №1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Аналогічні приписи містяться у Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127 (далі - Порядок № 1127), який визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Загальний порядок проведення державної реєстрації прав визначено пунктами 6 - 25 цього Порядку.

Так, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. ( пункт 6 цього Порядку).

Розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов'язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів. ( пункт 12 цього Порядку).

За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. ( пункт 18 цього Порядку).

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №1952-IV записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Частиною 1 статті 20 Закону № 1952-IV визначено, що заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону №1952-IV документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Статтею 31-1 Закону №1952-IV передбачені особливості проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів.

Так, відповідно до частини 1 статті 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

Разом з тим, частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» від 6 жовтня 2016року №1666-VIIIвизначено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

Як визначено пунктом 3 частини 1 статті 2 Закону №1952-IV заявником є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

З аналізу зазначених норм права вбачається, що одним із документів, що підтверджує припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, при отриманні якого державний реєстратор зобов'язаний перевірити наявність такого рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а в разі його відсутності надіслати запит на адресу суду для підтвердження наявності такого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для здійснення державним реєстратором записів про припинення обтяжень 16.10.2018 індексний номер рішення 43489314 та індексний номер рішення 43489508 була постанова Верховного суду від 08.05.2018 у справі №921/768/16-г/7.

При цьому, судом встановлено, що ПП «Альпіна», як власник нерухомого майна - приміщення під літ. «А» загальною площею 831,5 кв м, що знаходиться за адресою по вулиці Гоголя, 5 в місті Тернополі подало заяву про проведення реєстрації припинення іпотеки та зняття заборон державному реєстратору разом із рішенням Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 921/768/16-г/7 та оригіналом договору іпотеки. І, за наслідками перевірки поданих документів державний реєстратор прийняв рішення про внесення відомостей до реєстру про припинення іпотеки та зняття заборони.

Згідно з резолютивною частиною постанови Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №921/768/16-г/7 визнано припиненими договір іпотеки нерухомого майна №4947 від 23.06.2005 та договір №2566 від 22.06.2009 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки укладені між ПП «Альпіна» ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк»

Суд дійшов висновку, що зазначене судове рішення, яке набрало законної сили, встановлює правові наслідки та, відповідно, може бути підставою для припинення іпотеки та/або обтяження нерухомого майна.

Враховуючи те, що постанова Верховного Суду є документом, на підставі якого державний реєстратор має право вчиняти реєстраційні дії та приймати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в порядку, визначеному Законом №1952-IV, та оскільки заявник ПП «Альпіна» надав всі документи, отримані у встановленому законом порядку, для здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень, то відповідні реєстраційні дії не підлягають скасуванню.

Разом з тим, суд не погоджується із твердженнями позивача про те, що державний реєстратор на виконання п. 3 ч. 3 ст.10 Закону №1952-IV повинен отримувати у кредитора інформацію щодо виконання позичальниками умов кредитного договору, оскільки дана частина статті Закону №1952-IV встановлює обов'язок отримання інформації лише в органів влади, підприємств установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та реєстрацію прав, а кредитор в даному випадку не проводив ніякої реєстрації. Окрім того, така інформація повинна отримуватись лише тоді, коли відсутній доступ до відповідних носіїв інформації, що містять такі відомості. Крім того, така дія має місце тоді, коли відповідні документи (в даному випадку рішення суду, про що було зазначено вище) не були подані заявником.

Також, суд звертає увагу, що відносини між позивачем та боржниками (фізичними особами) визначені окремими кредитними договорами, і припинення договору іпотеки не перешкоджає стягненню заборгованості по кредитам (за її наявності).

Суд вважає необґрунтованими твердження позивача про те, що державний реєстратор не міг вносити будь які відомості до реєстру за наявності запису №26522234 від 08.06.2018, що означає арешт нерухомого майна - предмету іпотеки в рамках примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.

В даному випадку слід пояснити, що арешт майна в рамках виконавчого провадження та заборона відчуження майна є різними за своєю природою способами обмеження власнику права розпорядження своєю власністю.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Тобто, для подальшої реалізації та обов'язкового переходу права власності до іншої особи.

Натомість, підстави накладення заборони відчуження нерухомого майна, визначені ст.73 Закону України «Про нотаріат», а саме, при посвідченні договору про заставу жилого будинку чи іншого нерухомого майна, або ж за повідомленням іпоткодержателя. Іншими словами, заборона відчуження нерухомого майна обмежує право власності власника нерухомості, забороняючи йому розпоряджатися майном на свій розсуд без дозволу певних осіб. В даному випадку не відбувається обов'язкового переходу права власності до іншої особи, а тому внесення відомостей про припинення заборони відчуження нерухомого майна жодним чином не перешкоджатиме державному виконавцю проводити процедуру примусового виконання рішення.

Суд не погоджується із твердженнями позивача, що Державний реєстратор позбавлений суб'єктивної правоздатності приймати рішення про припинення обтяження та припинення іпотеки, оскільки внесення відомостей щодо обтяження вносились приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Як слідує з переліку дій, які вчиняють нотаріуси, визначеного статтею 34 Закону України «Про нотаріат», до виключної компетенції нотаріуса не належить внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про припинення іпотеки та зняття заборони.

Отже, нотаріус може вносити відомості до реєстрів лише під час вчинення нотаріальної дії, наприклад посвідчення правочину.

В даному ж випадку, не вчинялось ніякої нотаріальної дії з нерухомим майном в розумінні Закону України «Про іпотеку».

Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги наведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи учасників процесу, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У звязку із відмовою у задоволенні позовної заяви, розподіл судових витрат згідно статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" (місцезнаходження: ОСОБА_15 2, м. Тернопіль, 46000, ) до Державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради ОСОБА_3 (місцезнаходження: бульвар. ОСОБА_16, 1, м. Тернопіль, 46000) , треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (місцезнаходження: 46001, вул. Словацького, 6/18, м. Тернопіль), Приватне підприємство "Альпіна" (місцезнаходження: 46001, вул. Гоголя, 5, м. Тернопіль, ) про визнання протиправними і скасування рішень та поновлення записів, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Баб'юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб'юк П.М.