Справа № 802/1389/18-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1389/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова Інна Анатоліївна

Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.

06 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Франовської К.С. Кузьменко Л.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року (місце ухвалення рішення - м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Макарді" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Макарді" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними дій по пред'явленню вимоги щодо проведення митного огляду товару, вчинені 27.01.2018 року

Позивач зазначав, що дії по пред'явленню Товариству вимоги щодо проведення митного огляду товару вчинені 27.01.2018 року є протиправними, оскільки така вимога суперечить порядку і способу, визначеному Конституцією та законами України. Так, у відповідача були відсутні правові підстави для пред'явлення вимоги та, відповідно, проведення митного огляду, адже лист податкового органу не міститься у переліку вичерпних підстав, за наявності яких проводиться митний огляд.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Одеської митниці ДФС по пред'явлена 27.01.2018 р. ТОВ "Макарді" вимоги у "повідомлені від митниці декларанту" щодо проведення митного огляду товару.

Стягнуто на користь ТОВ "Макарді" 1762 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального, процесуального права, а також не повне з'ясування судом всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, просив скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.07.2018 року та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що митний огляд проводився на підставі ч.2 ст. 338 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, за результатами застосування системи управління ризиками, яка включає в себе орієнтування, як один з інструментів розробки і реалізації заходів з управління ризиками.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції в силі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав. передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено , що 27.01.2018 року до відділу митного оформлення Одеської митниці ДФС, від імені Товариства, Експедиторською компанією «Лукро» подано експортну декларацію для митного оформлення вантажу «зерно льону» в кількості 65 060 кг, що експортувався в контейнерах: CAIU2098670 (21 660 кг.), ARKU2426790 (22020 кг), TTNU1614758 (21 380 кг.) Зазначена декларація прийнята до митного оформлення під реєстраційним номером UA500030/2018/001429.

В цей же день митним брокером отримано повідомлення митниці про необхідність проведення митного огляду вантажу, в якому зазначено про необхідність проведення митного огляду з розкриттям пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації; 911-1 забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки; 903-1 застосування оглядової ренгенотелевізійної техніки.

Підставою для вказаного повідомлення, для встановлення такої форми митного контролю, став лист ГУ ДФС в Одеській області від 13.12.2017 року за вхідним № 1813/12-22.

За результатами здійсненого огляду товарів (відправник товарів ТОВ "Макарді") від 31.01.2018 року відповідачем складений акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу. В акті зазначено про відсутність зауважень до наданого для огляду товару (а.с. 11).

ТОВ "Макарді" на адресу відповідача, з метою отримання інформації щодо правомірності проведення митного огляду товару, було надіслано запит на отримання інформації, а саме, копії зазначеного листа ГУ ДФС в Одеській області за вихідним № 1813/12-22 від 13.12.2017 року (а.с. 12).

У відповіді на вказаний запит ГУ ДФС в Одеській області зазначає, що позивач не згадується у переліку підприємств щодо яких необхідно здійснити митний огляд. Також, податковий орган зазначає, що у вказаному листі міститься конфіденційна інформація, а тому у ГУ ДФС в Одеській області відсутні законні підстави надати копію вказаного листа (а.с. 13).

Не погоджуючись із діями відповідача по пред'явленню вимоги щодо проведення митного огляду товару позивач звернувся до суду із цим позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що направлення позивачеві відповідачем спірної вимоги, викладеної у «повідомлені від митниці декларанту» є неправомірним, оскільки здійснено за відсутності на те правових підстав. Оскаржувані дії не відповідають принципу обґрунтованості дій суб'єкта владних повноважень, тобто вчинені без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення, не на підставі закону.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Згідно з приписами статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Форми митного контролю визначаються статтею 338 Митного кодексу України, згідно з якою митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів, зокрема, шляхом митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян).

Тобто, огляд товарів є формою митного контролю, яка здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів, метою огляду (переогляду) як форми митного контролю є забезпечення додержання норм Митного кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 336 Митного кодексу України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян).

Частиною 5 статті 338 Митного кодексу України передбачено, що крім випадків, зазначених у частинах другій - четвертій цієї статті, огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів. Вичерпний перелік відповідних підстав визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 р. № 467 "Про затвердження вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України" затверджено вичерпний перелік підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України, а саме:

- відсутність або непідтвердження відомостей про здійснення в повному обсязі митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення;

- переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України та/або межі зони митного контролю поза робочим часом, установленим для митного органу;

- переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення в межах контрольованого прикордонного району, прикордонної смуги поза місцем розташування митного органу або поза зонами митного контролю;

- переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення маршрутом або у спосіб, що є нехарактерним для переміщення такого виду товару, транспортного засобу;

- переміщення товарів за маршрутом або у спосіб, що є типовим для переміщення предметів контрабанди або товарів, які є безпосередніми предметами порушення митних правил;

- переміщення громадянами товарів в обсязі, що не є обґрунтованим у разі переміщення особистих речей;

- наявність ознак облаштування товарів, транспортних засобів комерційного призначення спеціально виготовленими сховищами (тайниками) або використання інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення товарів;

- наявність ознак надання одним товарам вигляду інших;

- припущення за результатами використання технічних засобів митного контролю про те, що переміщувані через митний кордон України товари заборонені або обмежені до такого переміщення згідно із законодавством;

- виявлення в результаті використання технічних засобів митного контролю місць у товарах, транспортних засобах комерційного призначення, які можуть використовуватися для приховування товарів від митного контролю;

- невідповідність даних, отриманих під час використання технічних засобів митного контролю, даним, що містяться у товаросупровідних та інших документах (відомостях), які подаються для митного контролю;

- подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або виявлення у поданих документах недостовірних даних;

- переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок використання службового становища посадовими особами митного органу;

- одержання в установлених законодавством випадках від правоохоронних органів письмових доручень за формою згідно з додатком у рамках кримінального провадження, оперативно-розшукової або контррозвідувальної справи.

Аналіз наведених норм права свідчить, що законодавець визначив підстави та умови проведення огляду (переогляду товарів). Умови мають три ознаки: якщо переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем; з приховуванням від митного контролю; одержання в установленому порядку від правоохоронних органів інформації про переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення з порушенням вимог законодавства з питань державної митної справи.

При цьому останню слід розуміти так, що інформація від правоохоронних органів повинна бути такою, що дозволяє її фіксування, ідентифікацію та опрацювання; має містити данні, достатні для формування висновку про переміщення тих чи інших товарів, транспортних засобів з ознаками порушень митних правил, передбачених статями 482, 483 Митного кодексу України.

В силу положень статей 336 та 338 Митного кодексу України, відповідно до Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2012 № 1316, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.02.2013 за №318/22850 (далі - Порядок № 1316), огляд є способом здійснення митного контролю, що вчиняються з однією й тією ж метою, в однакових формах за єдиним порядком.

Так, відповідно до Порядку № 1316 огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення (далі - огляд) здійснюються шляхом: візуального огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення; розкриття пакувальних місць, обстеження транспортного засобу комерційного призначення. Огляд проводиться з метою: ідентифікації товарів у цілях митного контролю та митного оформлення; перевірки дотримання законодавства України з питань державної митної справи; перевірки наявної інформації про порушення законодавства України з питань державної митної справи.

Пунктами 1.2, 1.3 розділу II Порядку № 1316 передбачено, що рішення про проведення огляду у випадках, визначених частиною третьою статті 338 Митного кодексу України, приймає керівник митного органу або особа, яка виконує його обов'язки, в зоні діяльності якого знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення. Рішення про проведення огляду оформляється шляхом: проставляння в АСМО керівником підрозділу митного оформлення або особою, яка виконує його обов'язки, відмітки щодо проведення огляду (має бути вказано обсяг огляду, а також необхідні для його проведення технічні засоби митного контролю у разі, якщо ці відомості не визначені за результатами застосування системи управління ризиками); надання посадовій особі митного органу доручення про проведення огляду (далі - доручення) шляхом проставляння відміток в АСМО.

Відповідно статті 338 Митного кодексу України та Порядку № 1316 підставою для проведення огляду товарів є рішення митного органу, прийняте в установленій формі.

Аналіз викладених вище положень чинного законодавства дає підстави для висновку про те, що здійснювати огляд товарів відповідний митний орган має право за наявності хоча б однієї з передбачених постановою КМ України № 467 відповідних підстав. Проте наявності такої судом не встановлено.

Судом встановлено, що направлення позивачеві вказаного спірного повідомлення та здійснення наступного відповідного митного огляду товару вчинено відповідачем без наявності підстав, передбачених діючим законодавством. Серед вичерпного переліку підстав відсутня така підстава, як одержання від податкового органу письмового доручення.

У листі податкового органу №12505/9/15-32-22-02-06 від 13.12.2017 року не зазначено про необхідність проведення перевірки у рамках кримінального провадження. Більш того, у листі зазначено про необхідність проведення перевірки саме документів щодо походження та виробника товару, а не здійснення митного огляду товару, що було вчинено відповідачем. При цьому, наведено перелік перевіряємих підприємств, у якому товариство відсутнє.

Крім того, колегія суддів зазначає про відсутність письмового рішення керівника органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки про проведення митного огляду товарів, обов'язковість наявності якого передбачена законодавством України з питань державної митної справи.

Щодо посилання відповідача на те, що митний огляд проводився на підставі ч.2 ст. 338 Митного кодексу України, колегія суддів зазначає.

Відповідно ч. 2 ст.338 МК України, за результатами застосування системи управління ризиками огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення може бути ідентифікаційним без розкриття пакувальних місць і без його обстеження, частковим з розкриттям до 20% пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу та повним з розкриттям до 100% пакувальних місць і поглибленим обстеженням транспортного засобу.

Згідно ч.1 ст. 320 МК України, форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Відповідно до ст. 361 МК України визначено, що управління ризиками - це робота органів доходів і зборів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Органи доходів і зборів застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

Цілями застосування системи управління ризиками є: 1) запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи; 2) забезпечення більш ефективного використання наявних у органів доходів і зборів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об'єктах аналізу ризику, щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику); 3) забезпечення в межах повноважень органів доходів і зборів заходів із захисту національної безпеки, життя і здоров'я людей, тварин, рослин, довкілля, інтересів споживачів; 4) прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Згідно ст.362 МК України, аналіз ризику - це систематичне використання органами доходів і зборів наявної у них інформації для визначення обставин та умов виникнення ризиків, їх ідентифікації і оцінки ймовірних наслідків недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Як свідчать матеріали адміністративної справи, відповідачем до суду не надано жодних доказів порушення позивачем вимог статті 338 МК України, а також наявність будь-яких інформаційних витягів із автоматизованої системи управління ризиками, що передували застосуванню митного огляду товарів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дії вчиненні митницею по пред'явлення позивачу вимоги про проведення митного огляду товару є протиправними та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 грудня 2018 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Франовська К.С. Кузьменко Л.В.