Справа № 727/9918/18
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/9918/18
Провадження № 2-а/727/204/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі: Головуючого судді: Слободян Г.М., при секретарі судових засідань Ільчук М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капрала поліції Лакуста Ольги Дмитрівни, третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Управління патрульної поліції в м.Чернівці про визнання постанови неправомірною та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капрала поліції Лакуста О.Д., третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Управління патрульної поліції в м. Чернівці про визнання постанови неправомірною та її скасування, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 28.08.2018 року поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капралом поліції Лакустою О.Д. було винесено постанову серії ВР № 144261 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КпАП України його, - ОСОБА_2, за те, що він 28.08.2018 року керуючи транспортним засобом Рено МеганСценик, державний номерний знак НОМЕР_1, по автодорозі Н-10 Чернівці-Оршівці, здійснив обгін ближче ніж за 50 метрів перед пішоходним переходом, чим порушив п.п.14.6 Правил дорожнього руху України. Вважає, що вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 28.08.2018 року є незаконною і, такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства, а зазначені в ній обставини не відповідають дійсності, суперечать одна одній та не підтверджуються належними, допустимими доказами, що на його думку призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності і застосування до нього адміністративного стягнення, а тому вважає, що постанова підлягає скасуванню. Посилаючись на норми законодавства просить адміністративний позов задовольнити; поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення; визнати дії поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капралом поліції Лакустою О.Д. щодо притягнення його, ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності протиправними; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серіх ВР №144261, винесену 28.98.2018 року поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капралом поліції Лакустою О.Д. про притягнення його, ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КпАП України про адміністративне правопорушення, а справу закрити.

Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялись, що не перешкоджає розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до ст. 262 КАС України.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності.

Відповідачем надано до суду відзив у строк визначений судом. У відповідності до відзиву на адміністративний позов відповідач, позовні вимоги не визнав, представник просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що інспектором було правомірно зупинено позивача, роз'яснено яке ним вчинено порушення та складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Вважають, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КпАП України; інспектор роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Лакуста О.Д. застосувала законні підстави для зупинки транспортного засобу, після чого пред'явила законну та обгрунтовану вимогу щодо надання документів передбачених законодавством, нею була дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 144261 від 28.08.2018 року є обгрунтованою та винесеною на підставі та у порядку передбаченому законодавством, а доводи позивача безпідставні. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

28.11.2018 року позивач ОСОБА_2 подав до суду відповідь на відзив в порядку ст.163 КАС України, в якому зазначає про те, що доводи викладені у відзиві на позов не спростовують відповідачем, твердження і аргументи суті позовних вимог.

Заперечень відповідача проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження до суду не надходило.

Вивчивши і розглянувши справу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності і в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Судом належними доказами по справі встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини, зокрема те, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 у відповідності до паспорта громадянина України (а.с.22-24).

Згідно посвідчення водія позивач ОСОБА_2 має право водіння категорії «В» (а.с.25-26).

Також судом встановлено, що 28.08.2018 року поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капралом поліції Лакустою О.Д. було винесено постанову серії ВР № 144261 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КпАП України його, - ОСОБА_2, за те, що він 28.08.2018 року керуючи транспортним засобом Рено Меган Сценик, державний номерний знак НОМЕР_1, по автодорозі Н-10 Чернівці-Оршівці, здійснив обгін ближче ніж за 50 метрів перед пішоходним переходом, чим порушив п.п.14.6 Правил дорожнього руху України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с.19).

Копія постанови позивачем було оскаржено, так 05.09.2018 року він звертався зі скаргою до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області для оскарження постанови та 14.09.2018 року отримав відмову в скасуванні постанови та визнання неправомірною, після чого 19.09.2018 року звернувся з позовною заявою до суду.

Відповідно до ст. 121 ч. 1 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що причини пропуску процесуальних строків є поважним, тож необхідно поновити позивачу процесуальні строки звернення до суду для надання можливості захистити свої права в передбачений законодавством спосіб.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч.2 ст. 121 КУпАП.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до розяснення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до вищевикладених розяснень Конституційного Суду України та норм КУпАП, суд дійшов висновку про те, що відповідачем правомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу неповного зясування обставин справи та недоведеність доказами порушення правил дорожнього руху.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

На підставі вищенаведених норм законодавства, суд приходить до висновку про те, що відповідач, правомірно застосовуючи скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен був винести постанову за наслідками розгляду справи, виконати вимоги та дотриматись гарантій, які закріплені КУпАП.

Складена постанова не містить посилання на докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідач в судове засідання не зявився, доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, не надав, відзиву щодо предявленого адміністративного позову, не направив.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження встановлення відповідачем факту порушення позивачем правил дорожнього руху, на яких грунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП, зокрема в частині того, що позивач ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Рено Меган Сценик, державний номерний знак НОМЕР_1, по автодорозі Н-10 Чернівці-Оршівці, здійснив обгін ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом, чим порушив п.п.14.6 Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку. Якщо уповноваженим органом не доведено підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції самостійного відшукувати докази винуватості особи.

До матеріалів справи відео фіксації з якої б вбачалося вчинення ОСОБА_2 правопорушення суду не представлено.

Стосовно вимоги позивача щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки питання закриття провадження у справі в рамках адміністративного судочинства може мати місце лише у порядку та на підставах, визначених ст. 238 КАС України.

Стаття 284 КУпАП визначає види постанов по справі про адміністративне правопорушення, у тому числі постанова про закриття справи.

Отже, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення може мати місце лише в рамках розгляду справи у порядку КУпАП.

Стаття 245 КАС України, визначає повноваження суду при вирішенні справи. Так, відповідно до даної норми Закону у разі задоволення позовних вимог суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення.

На підставі вищевикладеного, суд виходячи з з»ясованих обставин справи і перевірки їх доказами у своїй сукупності, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 до відповідача поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капралом поліції Лакусти О.Д. про визнання постанови неправомірною, її скасування та закриття підлягають частковому задоволенню.

Рішення суду, згідно ст. 283 КУпАП, має грунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 122, 222, 251, 252, 255, 280, 283, 288 КпАП України, ст.ст. 1, 2, 3, 8, 9, 19, 20, 22, 72, 77, 132, 134, 139, 243, 244, 246,257-263, 271, КАС України, - УХВАЛИВ:

Поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення серія ВР №144261, винесену 28.98.2018 року поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капралом поліції Лакуста Ольгою Дмитрівною про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КпАП України.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капрала поліції Лакуста Ольги Дмитрівни, третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Управління патрульної поліції в м. Чернівці про визнання постанови неправомірною та її скасування - задовольнити частково.

Визнати дії поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капралом поліції Лакуста Ольги Дмитрівни щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ВР №144261, винесену 28.98.2018 року поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капралом поліції Лакуста Ольгою Дмитрівною про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КпАП України про адміністративне правопорушення.

В решта частині заявлених вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Повний текст судового рішення складено 05.12.2018 року.

Суддя Слободян Г.М.