Справа № 0640/3615/18
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0640/3615/18
Головуючий у 1-й інстанції: Черноліхов Сергій Вікторович
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
29 листопада 2018 року

м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О.
суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г. ,
за участю:
секретаря судового засідання: Платаш В.О.,
позивача: ОСОБА_1
представника відповідача: Москаленка А.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року (м.Житомир, 20 серпня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та скасування рішення в частині та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Житомирського обласного військового комісаріату щодо складання висновку про відсутність права у виплаті одноразової грошової та скасувати висновок №сз1092 від 20.02.2018; зобов`язати Житомирський обласний військовий комісаріат скласти висновок про наявність підстав для нарахування та виплати йому, як інваліду II групи, яка настала внаслідок поранення (контузії), отриманого під час виконання обов`язків військової служби, одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму встановленого законодавством для працездатних осіб на момент встановлення йому інвалідності; визнати протиправним та скасувати п.71 рішення Міністерства оборони України про відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи з 01.12.2015, внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, оформленого протоколом № 36 від 20.05.2016 засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум; зобов`язати Міністерство оборони України призначити і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності II групи, внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме на 01.12.2015 у розмірі 275 600,00 грн..
Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неналежного розгляду заяви позивача про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності з 01.12.2015, внаслідок поранення, контузії та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії; зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності з 01.12.2015, внаслідок поранення, контузії та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії та за результатами розгляду прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства. У решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач - Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.
Позивач в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, позивач проходив строкову військову службу в Збройних Силах колишнього Радянського Союзу в період з 08.11.1981 по 03.01.1984, в тому числі з 23.04.1982 по 03.01.1984 у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , у складі якої брав участь у бойових діях на території демократичної республіки Афганістан.
Згідно висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №1396/ж від 31.07.2015, у позивача виявлено рубці на обличчі, голові, правому передпліччі, лівій гомілці і стегні, які є слідами загоєння ран, що могли утворитись внаслідок вогнепальних (осколкових) поранень, отриманих у 1983 році.
Витягом з Протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №3247 від 04.09.2015 встановлено, що поранення, контузія, захворювання позивача пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
У зв`язку з наявністю поранень (контузії) та захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби позивачу рішенням Житомирської МСЕК була призначена друга група інвалідності з 01.12.2015, що підтверджується довідкою серії АВ № 0432873 від 03.12.2015.
08.12.2015 позивач звернувся до військового комісара Попільнянського районного військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІ групи інвалідності, до якої додав необхідні документи: копії архівної довідки, довідки МСЕК, паспорта та ідентифікаційного номера, акту СМЕ, витягу з протоколу ЦВЛК, військового квитка, посвідчення інваліда війни, довідки про відкриття рахунку. Документи були направлені до Міністерства оборони України.
Протоколом засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби при Міністерстві оборони України (далі - Комісія) від 20.05.2016 № 36 вказані документи було повернуто обласному військовому комісаріату у зв`язку із відсутністю документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії).
Листом від 14.06.2016 № 840 Попільнянський РВК повідомив позивача про те, що Комісія встановила відсутність у поданих заявником документах документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії). У зв`язку із вказаним Попільнянський РВК просив надіслати такий документ на їх адресу для вирішення питання по суті.
На виконання листа від 14.06.2016 № 840, позивачем, згідно його заяви від 19.09.2017 № 3027, було надано документи, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії), а саме пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Ці документи було повернуто на доопрацювання Попільнянському РВК у зв`язку із відсутністю довідки МСЕК та заяви про виплату допомоги.
25.01.2018 позивач вкотре звернувся до Попільнянського РВК із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, додавши необхідні документи: копії архівної довідки, довідки МСЕК, паспорта та ідентифікаційного номера, акту СМЕ, витягу з протоколу ЦВЛК, військового квитка, посвідчення інваліда війни, довідки про відкриття рахунку, заяви від 19.09.2017 № 3027 та від 08.12.2015 № 55, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Листом від 20.02.2018 № СЗ 1092 Житомирським обласним військовим комісаріатом документи заявника направлено до Департаменту фінансів Міністерства оборони України з одночасним висновком про відсутність права на отримання допомоги у зв`язку із відсутністю довідки, яка свідчить про причини та обставини поранення (контузії).
Згідно відповіді Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 26.03.2018 № 248/3/6/789, документи позивача не можуть бути розглянуті з огляду на відсутність довідки, яка свідчить про причини та обставини поранення (контузії).
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України від Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-ХІІ) дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
У відповідності з ч. 1 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (ч.9 ст. 16-3 Закону).
В силу абз. 2 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (якою затверджено Порядок № 975) допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
За пунктом 3 цієї постанови, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно з п. 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:
заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;
довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії:
постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;
документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;
сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;
документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
За змістом п. 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Відповідно до п. 15 Порядку № 975, рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
Тобто, рішення про виплату одноразової грошової допомоги чи відсутність підстав для виплати такої, приймається безпосередньо розпорядником бюджетних коштів, а не керівником уповноваженого органу.
Водночас, уповноважений орган зобов`язаний скласти висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, в якому вправі вказати свою позицію про наявність чи відсутність підстав для її виплати, а також направити такий висновок разом з документами заявника до розпорядника бюджетних коштів. Натомість безпосередньо рішення про виплату одноразової грошової допомоги чи відсутність підстав для такої, приймається розпорядником бюджетних коштів, і є тим рішенням суб`єкта владних повноважень, яке тягне за собою юридичні наслідки для заявника у вигляді виникнення, зміни чи припинення його прав та обов`язків, пов`язаних з виплатою чи відмовою у виплаті такої допомоги.
Таким чином, висновок Житомирського ОВК, як уповноваженого органу, про відсутність права ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги, за умов дотримання військовим комісаріатом вимог п.13 Порядку № 975 в частині обов`язку направлення документів до розпорядника бюджетних коштів, не є рішенням, яке є юридично значимим для позивача, оскільки рішення про виплату одноразової грошової допомоги по суті приймає Департамент фінансів Міністерства оборони України як розпорядник бюджетних коштів. Тобто, викладеною позицією у висновку Житомирського ОВК від 20.02.2018 № СЗ 1092 не порушено право позивача на отримання грошової допомоги.
В свою чергу, з позовних вимог вбачається, що позивачем обрано наступний спосіб захисту порушених прав: визнати протиправними дії Житомирського обласного військового комісаріату щодо складання висновку про відсутність права у виплаті одноразової грошової та скасувати висновок №сз1092 від 20.02.2018; зобов`язати Житомирський обласний військовий комісаріат скласти висновок про наявність підстав для нарахування та виплати йому як інваліду II групи, яка настала у наслідок поранення (контузії), отриманого під час виконання обов`язків військової служби, одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму встановленого законодавством для працездатних осіб на момент встановлення йому інвалідності.
Враховуючи викладене, обраний заявником спосіб захисту не є ефективним з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки не захистить порушеного права позивача в частині відмови у виплаті одноразової грошової допомоги.
Тому у задоволенні позову в цій частині суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відмову.
Стосовно вимоги позивача зобов`язати Міністерство оборони України призначити і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності II групи, внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме на 01.12.2015 у розмірі 275 600,00 грн, слід зазначити наступне.
Департаментом фінансів Міністерства оборони України у листі від 26.03.2018 № 248/3/6/789 зазначено про те, що документи позивача не можуть бути розглянуті з огляду на відсутність довідки, яка свідчить про причини та обставини поранення (контузії).
Отже, Міністерство оборони України, відмовляючи у розгляді поданих заявником документів згідно його заяви від 25.01.2018, проявляє фактичну бездіяльність, позбавляючи останнього на отримання обґрунтованого рішення про виплату одноразової грошової допомоги чи відмову у такій виплаті, та діє всупереч нормі пункту 13 Порядку № 975.
Також, необхідно зауважити, що відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року в справі № 750/5074/17, моментом виникнення права на виплату одноразової грошової допомоги є дата встановлення інвалідності, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент первинного встановлення позивачу інвалідності.
Положеннями п.4 ч.2 ст. Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", в редакції чинній на момент встановлення 2 групи інвалідності позивачу, а саме 01.12.2015 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
У відповідності до п. «б» ч.1 ст. 16-2 цього ж Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.
При цьому, позивач подав всі необхідні документи, передбачені п. 11 Порядку № 975, для вирішення питання про призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги, в тому числі витяг з протоколу засідання Центральної військово - лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, висновок СМЕ № 1396/ж, які є належними документами, що містять відомості про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання позивача. Проте Міністерство оборони України не розглядає такі документи з огляду на відсутність довідки про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва).
Необхідно зазначити, що у позивача відсутні підстави надавати довідку командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), з огляду на наступне.
Згідно з п. 4.7 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530 (далі - Положення № 530), у разі захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) в період проходження військової служби військовослужбовець направляється на медичний огляд до ВЛК для визначення ступеня його придатності до військової служби та встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) чи захворювання з виконанням обов`язків військової служби або з проходженням військової служби.
Рішення ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовця оформлюється свідоцтвом про хворобу, довідкою ВЛК, витягом з протоколу засідання ВЛК.
Після проходження ВЛК у разі звернення військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби) лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я оформляє необхідні документи на МСЕК для встановлення йому групи інвалідності та (або) відсотка втрати працездатності.
Документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб.
У разі настання інвалідності подаються такі документи:
-висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, який визнаний інвалідом (додаток 13);
-заява про виплату одноразової грошової допомоги (додаток 12); копія довідки МСЕК про встановлення групи та причинного зв`язку інвалідності;
-копії свідоцтва про хворобу, постанови чи довідки відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва);
-витяг з наказу командира військової частини про виключення зі списків особового складу частини (для військовослужбовців строкової військової служби - копія військового квитка);
-копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я, по батькові та місце реєстрації; копія документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів;
-копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - у разі якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.
В силу п.21.7 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення №402) постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року №36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за №169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).
При медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року №2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за №177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи) (п.21.8 Положення №402).
Беручи до уваги п.21.8 Положення №402, а також норми п. 4.7 Порядку № 503, зважаючи на обставини, за яких позивач отримав статус інваліда війни, приймаючи до уваги його участь в бойових діях на території республіки Афганістан в період з 23.04.1982 по 03.01.1984, вимоги щодо оформлення такої довідки (додаток 5 до Положення № 402) не можуть стосуватися позивача, оскільки останній отримав поранення під час бойових дій в Афганістані задовго до набрання чинності Положенням № 402.
Відтак, категорія громадян, до якої належить позивач, при встановленні причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) надавати довідку про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) не повинна.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 листопада 2018 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.