Справа № 1540/5064/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 р. Справа № 1540/5064/18
Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

Час і місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

при секретарі - Черкасовій Є. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання протиправними та скасування пунктів 1,4,5 Наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області №431 від 14.09.2018 року по о/с "Про покарання", -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання протиправними та скасування пунктів 1,4,5 Наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області №431 від 14.09.2018 року по о/с "Про покарання": в частині накладення на заступника начальника управління - начальника відділу пожежної безпеки, контролю за системами протипожежного захисту, ліцензування та нормативно-технічної роботи Управління запобігання надзвичайним ситуаціям Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області полковника служби цивільного захисту ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність; в частині забезпечення підготовки подання на засідання атестаційної комісії ГУ ДСНС України в Одеській області щодо розгляду питання доцільності перебування ОСОБА_2 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу пожежної безпеки, контролю за системами протипожежного захисту, ліцензування та нормативно-технічної роботи Управління запобігання надзвичайним ситуаціям Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області; в частині вжиття заходів відповідно до приписів п.27 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №593 від 11.07.2018 року.

Разом із позовною заявою подана заява про забезпечення позовних вимог шляхом зупинення дії пунктів 1,4,5 оскарженого наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області №431 від 14.09.2018 року по о/с "Про покарання" до набрання законної сили судового рішення по цій справі.

В обґрунтування заяви зазначається, що існує загроза з боку Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо звільнення позивача із займаної посади та служби, а тому для відновлення порушених прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позовних вимог від 01.10.2018 року відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити подану заяву про забезпечення позову, наголошуючи, зокрема, на неповному з'ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення спірного питання, порушенні судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спірного питання.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що зупинення дії оскаржуваного наказу не можна розцінювати як задоволення позову без розгляду його по суті. При цьому вказує, що існує реальна загроза звільнення позивача зі займаної посади на підставі оскаржуваного наказу, що ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Приймаючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що у разі зупинення судом дії оскаржених пунктів наказу №431 від 14.09.2018 року по о/с "Про покарання" до набрання законної сили судового рішення по цій справі, фактично буде вирішений спір на цій стадії судового розгляду на користь позивача, що є неприпустимим з огляду на завдання та мету попереднього судового захисту, які встановлені положеннями ст.ст.150,151 КАС України.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції вірним, виходячи з наступного.

Відповідно до норм статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Перелік видів забезпечення позову встановлено ч.1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відтак, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Також при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Однак, позивачем в поданій заяві про вжиття заходів забезпечення заявленого позову не визначені конкретні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, які викладені у ст. 150 КАС України.

Позивач не обґрунтував свою заяву про забезпечення позову, не надав доказів того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди їх правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у даній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або наявні очевидні ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Сама лише думка позивача з приводу ускладнення в майбутньому виконання рішення суду не може бути визнана судом достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у спірних правовоідносинах, оскільки є суб'єктивним судженням позивача, без зазначення існуючої очевидної небезпеки заподіяння шкоди позивачу.

Зі змісту заяви про вжиття заходів забезпечення позову, колегією суддів не встановлено підстав, передбачених ст.150 КАС України, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми процесуального права. В зв'язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року про відмову у забезпеченні позову - без змін.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 241, 242, 310, 316, 321, 322, 325, 329, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року про відмову у забезпеченні позову - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 05 грудня 2018 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова