Справа № 560/3489/18
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3489/18
РІШЕННЯ

іменем України

06 грудня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України , Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області, в якому просить:

- зобов'язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області, повторно направити до МВС України висновок від 30.07.2018 року про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.02.2018 року по справі №822/159/18, постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.07.2018 року по справі №822/159/18 ОСОБА_1, одноразової грошової допомоги відповідно до пп.2, п.3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, у зв'язку із встановленням інвалідності II групи, для прийняття рішення Міністерством внутрішніх справ України згідно п.9 Порядку №850;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у прийнятті рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, яка передбачена Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, у зв'язку із встановленням інвалідності;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти та розглянути матеріали (висновок) про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, у зв'язку із встановленням II групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, та прийняти відповідне рішення передбачене Порядком №850;

- стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 33000 грн;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України та Управління міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області направити звіт про виконання судового рішення та встановити строк для направлення звіту.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, однак із листів Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 2018 року №15/2-3134, та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області від 28.08.2018 року№910/121/29/05 йому стало відомо, що матеріали, які подано позивачем повернуті без прийняття рішення з огляду на те, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, та за умовами п. 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, не дає права ОСОБА_1 на отримання грошової допомоги в більшому розмірі.

Таку бездіяльність відповідачів вважає протиправною, тому звернувся в суд з вказаними позовними вимогами.

Ухвалою суду від 31.10.2018 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

27.11.2018 року протокольною ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області про закриття провадження у цій справі.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Надав до суду заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали до суду відзиви на позовну заяву, в яких зазначили, що 25.10.2017 ОСОБА_1 пройшов повторний огляд Хмельницькою обласною МСЕК, за результатами якого йому встановлено II групу інвалідності. Однак, правової підстави виплати одноразової грошової допомоги за встановлення групи інвалідності немає, так як з дати первинного огляду пройшло більше двох років. Вказали, що за результатом розгляду матеріалів позивача про виплату одноразової грошової допомоги Департаментом фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України вказані матеріали повернуто ліквідаційній комісії УМВС України в Хмельницькій області як такі, що не відповідають вимогам законодавства, оскільки та обставина, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, за умовами пункту 4 Порядку №850, не дає права ОСОБА_1 на отримання грошової допомоги в більшому розмірі. Просили у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до частини дев'ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Як визначено частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін на підставі наявних доказів в порядку письмового провадження, так як явка сторін не визнавалася судом обов'язковою.

Суд, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про хворобу №153 від 05 червня 2015 року, виданого Військово-лікарською комісією УМВС, захворювання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Позивачу 11.09.2015 встановлено ІІІ групу інвалідності, пов'язану з проходженням служби в ОВС, що підтверджується випискою із акту огляду МСЕК до довідки серія АВ №0570027.

При цьому, 25.10.2017 позивачу встановлена ІІ група інвалідності у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується випискою із акту огляду МСЕК до довідки серія АВ № 1004217.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.02.2018 року по справі №822/159/18, залишеним в силі постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду 03.07.2018 року, за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною, визнання неправомірним та скасування висновку, зобов'язання вчинити дії позов задоволено частково. Вирішено визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України, щодо неприйняття у встановлений законодавством строк рішення про затвердження висновку щодо виплати грошової допомоги по заяві ОСОБА_1, яке передбачене Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 у зв'язку із встановленням інвалідності.

Визнати протиправним та скасувати висновок Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 від 17 листопада 2017 року.

Зобов'язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області, скласти та направити до МВС України у строк передбачений порядком, висновок щодо виплати ОСОБА_1, одноразової грошової допомоги відповідно до пп.2, п.3 Порядку №850, у зв'язку із встановленням йому інвалідності ІІ групи, для прийняття рішення Міністерством внутрішніх справ України згідно п.9 Порядку №850.

Вказане рішення суду набрало законної сили.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

30.07.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Листами Міністерство внутрішніх справ України від 21 серпня 2018 року №15/2-3134, та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області від 28.08.2018 року №910/121/29/05 позивача повідомлено, що матеріали, які ним подано повернуті без прийняття рішення з огляду на те, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, та за умовами п. 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, не дає права ОСОБА_1 на отримання грошової допомоги в більшому розмірі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-XII (Закон № 565-ХІІ) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ визначає Порядок № 850.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про хворобу №153 від 05 червня 2015 року, виданого Військово-лікарською комісією УМВС, захворювання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ТАК пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Позивачу 11.09.2015 встановлено ІІІ групу інвалідності, пов'язану з проходженням служби в ОВС, що підтверджується випискою із акту огляду МСЕК до довідки серія АВ №0570027.

Під час чергового переогляду 25.10.2017 позивачу встановлена ІІ група інвалідності у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується випискою із акту огляду МСЕК до довідки серія АВ № 1004217.

Отже, ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до пп. 2 п. 2 Порядку № 850, днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно п. 4 Порядку № 850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Отже, моментом виникнення права працівником міліції на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії. До того ж, таке право виникає незалежно, ані від часу встановлення інвалідності, ані від черговості медичного огляду (вперше чи повторний).

Пункт 4 Порядку № 850, на який посилається відповідач як на підставу для повернення документів щодо призначення позивачу допомоги, не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження щодо визначення розміру такої допомоги в залежності від часу повторного медичного огляду, в результаті якого встановлена вища група чи іншу причина інвалідності або більший відсоток втрати працездатності.

Суд зауважує, що вказана норма Порядку № 850 регулює лише порядок визначення розміру допомоги, проте не встановлює підстави для її призначення та виплати. Отже, пункт 4 Порядку № 850 не може слугувати підставою для позбавлення позивача права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" та підставою для відмови у затвердженні висновку управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про її призначення.

З урахуванням викладеного позивач має право на призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону №565-ХІІ.

Згідно п. 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно п. 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

З урахуванням викладеного, обов'язок подання висновку до МВС України щодо виплати грошової допомоги Порядком № 850 покладається саме на керівника органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, в даному випадку на ліквідаційну комісію УМВС України в Хмельницькій області.

Встановлено, що отримавши відповідну заяву позивача та додані до неї документи, а також на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.02.2018 року по справі №822/159/18, ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області, направила висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги та документи, перелік яких визначений Порядком № 850, до МВС України для прийняття рішення.

Згідно п. 9 Порядку № 850, МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, після надходження передбачених Порядком документів МВС України зобов'язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Однак, МВС України всупереч п. 9 Порядку № 850 не прийняв за результатом розгляду документів про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги жодного з вищезазначених рішень та листом від 21 серпня 2018 року №15/2-3134 повернув ліквідаційній комісії УМВС України в Хмельницькій області матеріали без прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги позивачу.

Відтак, вказані дії МВС України є протиправними, а належним способом захисту порушених прав позивача буде визнання протиправними дій МВС України щодо повернення документів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, та зобов'язання МВС України призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв'язку з установленням інвалідності ІІ групи з 25.10.2017 внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, відповідно до Порядку №850.

При цьому, призначення і виплата ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності ІІ групи має здійснюватись із урахуванням раніше виплаченої суми, адже позивач вже отримав одноразову грошову допомогу у зв'язку з установленням інвалідності ІІІ групи.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з Міністерства внутрішніх справ України моральної шкоди в розмірі 33000 грн, завданої протиправною бездіяльністю відповідача, суд зазначає наступне.

Частинами першою та другою статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків (майнової шкоди) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, немайнових витрат, які зазнав позивач.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 вказаної постанови).

Стверджуючи про те, що відповідачем завдано моральну шкоду, позивачем не доведено факту завдання немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у житті особи. Як і не доведені самі негативні зміни у житті. Окрім того, позивачем не обґрунтовано розміру відшкодування шкоди в сумі 33000 грн. та не підтверджено її документально.

Так як позивачем не надано доказів завдання йому такої шкоди та причинно-наслідкового звязку між діями відповідача і такою шкодою, а тому підстави для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди відсутні.

Що стосується вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України та Управління міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області направити звіт про виконання судового рішення та встановити строк для направлення звіту, суд зазначає.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Як вбачається з вищенаведених норм Кодексу адміністративного судочинства України, зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов'язком суду.

Виходячи з обставин цієї справи, суд приходить до висновку про безпідставність даної вимоги позивача, оскільки позивачем не наведено аргументованих доводів, а судом під час розгляду справи не встановлено доказів, що свідчили б про те, що відповідачі ухилятимуться від виконання рішення суду.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи зазначене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що наявні всі підстави для часткового задоволення адміністративного позову.

Оскільки, позивач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору та не сплачував його, розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення, викладене у листі Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.2018 року №15/2-3134, яким відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв'язку з встановленням з 25.10.2017 інвалідності II групи внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв'язку з установленням інвалідності ІІ групи з 25.10.2017 внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 з урахуванням раніше виплаченої суми.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 06 грудня 2018 року

Позивач:ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 29000 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідачі:Міністерство внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601 , код ЄДРПОУ - 00032684) Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області (вул. Зарічанська, 7, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 08592336)

Головуючий суддя ОСОБА_2