Справа № 802/1578/17-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

29 листопада 2018 р. Справа № 802/1578/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк А.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко А.В.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділлялатінвест"

до: державного реєстратора Жмеринської районної державної адміністрації ОСОБА_2, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3

про: визнання дій протиправними та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

13.09.2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Поділлялатінвест" ( далі - позивач, ТОВ "Поділлялатінвест") звернулося до суду з адміністративним позовом до державного реєстратора Жмеринської районної державної адміністрації ОСОБА_2 (далі відповідач), третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 (далі - третя особа, ОСОБА_3І.), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Жмеринської районної державної адміністрації ОСОБА_2 від 13.09.2016 року, індексний номер 31361699.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна земельна ділянка площею 4,0956 га з кадастровим номером :06:003:0070 передана в оренду ТОВ «Поділлялатінвест»,

номер запису про інше речове право 15005449 (спеціальний розділ).

Разом з цим, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, що отримана 06.09.2017 року індексний номер 96515362), земельна ділянка площею 4,0956 га з кадастровим номером :06:003:0070, передана у власність ОСОБА_3. Так, підставою виникнення права власності стало розпорядження № 82 від 27.02. 2006 року Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-016 від 19.08.2016 року, свідоцтво про право на спадщину №2-920 видане 27.05.2016 державним нотаріусом Жмеринської районної державної нотаріальної контори Вінницької області ОСОБА_4 Водночас, підставою внесення запису щодо права власності стало рішення про державну реєстрацію, індексний номер 31361699 від 13.09.2016 року, прийнятне державним реєстратором Жмеринської районної державної адміністрації ОСОБА_2.

Вважаючи рішення про державну реєстрацію права власності, прийнятне державним реєстратором Жмеринської районної державної адміністрації ОСОБА_2, протиправним та з метою його скасування, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 15.09.2017 року позовну заяву ТОВ "Поділлялатінвест" залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, що вказані в ухвалі суду.

28.09.2017 року на адресу суду від позивача надійшла заява, якою недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 29.09.2017 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 06.11.2017 року витребувано у Жмеринської районної державної адміністрації копію реєстраційної справи щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки, що розташована на території Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області загальною площею 4,0956 га кадастровий номер :06:003:0070 в паперовій та електронній формі. Крім того, провадження в даній справі зупинено до надходження до суду витребуваних ухвалою додаткових доказів.

09.10.2018 року на адресу суду від Жмеринської районної державної адміністрації надійшла електронна копія реєстраційної справи, яка витребувалась ухвалою суду від 06.11.2017 року.

Ухвалою суду від 19.10.2018 року провадження в справі поновлено та призначено судове засідання.

Представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Проти розгляду справи за відсутності відповідача не заперечував.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Разом з цим, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа в судове засідання також не прибула, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд даної справи за відсутності відповідача та третьої особи.

Під час судового засідання судом поставлено питання про закриття провадження у справі, у звязку із тим, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін.

Представник позивача в судовому засіданні про закриття провадження в даній справі заперечував.

Надаючи оцінку наявності підстав для закриття провадження в даній справі, суд зазначає наступне.

Як встановлено та підтверджується матеріалами справи, 01.05.2016 року між ТОВ "Поділлялатінвест" та Жмеринською районною державною адміністрацією укладено договір оренди землі № 28 строком на 14 років, який був зареєстрований Комунальним підприємством «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 13.06.2016 року.

13.09.2016 року державним реєстратором Жмеринської районної державної адміністрації ОСОБА_2 здійснено запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку на території Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області загальною площею 4,0956 га кадастровий номер :06:003:0070, яке є предметом оскарження у даній справі.

Вважаючи, що державний реєстратор під час прийняття оскаржуваного рішення залишив поза увагою факт існування державної реєстрації права ТОВ "Поділлялатінвест" на користування цією ж ділянкою, що призвело до подвійної державної реєстрації права на одну і ту ж земельну ділянку, позивач звернувся до суду з вказаними позовними вимогами.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та наявності підстав для закриття провадження в справі, суд враховує приписи ч. 5. ст. 242 КАС України, за якими при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а також нормативно-правові акти, які регулюються спірні правовідносини.

Так, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 р. № 1952-ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 цього Закону організаційну систему державної реєстрації прав становлять, зокрема, 2) суб'єкти державної реєстрації прав, у т.ч., виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

При цьому, частиною 2 ст. 6 Закону № 1952-ІV передбачено, що виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. ( частини 1, 2 ст. 11 цього Закону).

Частиною 1 ст. 37 Закону № 1952-ІV передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 цього Кодексу передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

При цьому, критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій ( пункти 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг ( п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Отже, публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Тобто, необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб'єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

У пункті 70 рішення від 18 січня 2001 року у справі "Чепмен проти Сполученого Королівства" (Chapman v. the United Kingdom"), заява № 27238/95, Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що в інтересах правової визначеності, передбачуваності та рівності перед законом він не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності належної для цього підстави.

При цьому, пунктом 49 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів про якість судових рішень зазначається, що судді повинні послідовно застосовувати закон. Однак, коли суд вирішує відійти від попередньої практики, на це слід чітко вказувати в рішенні.

Так, у постанові від 04.09.2018 року у справі № 823/2042/16 ( провадження № 11-377апп18) ОСОБА_5 Верховного Суду відступила від своїх попередніх висновків щодо належності до юрисдикції адміністративних судів спорів за позовами осіб, які не були заявниками вчинення реєстраційних дій, до державного реєстратора про скасування його рішень чи записів у державному реєстрі стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та в якості підстав такого відступу зазначила таке " 49. Такий критерій визначення юрисдикції спору як наявність порушень вимог чинного реєстраційного законодавства у діях державного реєстратора під час державної реєстрації прав на земельну ділянку не завжди є достатнім та ефективним, адже наявність цих порушень можна встановити лише при розгляді справи по суті, а не на момент звернення позивача з позовною заявою. 50. Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов'язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких договорів. 51. Отже, в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження. А тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб'єктного складу сторін спору".

Як встановлено судом та не заперечувалось учасниками справи, що предметом оскарження у даній справі є рішення державного реєстратора Жмеринської районної державної адміністрації ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав іншої особи ОСОБА_3, а не позивача.

Отже, в даному випадку державний реєстратор, як суб'єкт владних повноважень, не мала публічно-правових відносин саме з позивачем.

Крім того, позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, а останні були вчинені за заявою іншої особи ОСОБА_3, що дає підстави для висновку, що визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора Жмеринської районної державної адміністрації ОСОБА_2, запису щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 є захистом прав позивача на земельну ділянку від їх порушення вказаною особою, за якою зареєстровано право власності щодо того ж самого нерухомого майна, яке перебуває в оренді у позивача.

Таким чином, суд вважає, що спір у цій справі не є публічно-правовим, а оскарження рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку підлягає розгляду за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін, оскільки безпосередньо пов'язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо земельної ділянки з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права власності цієї ж земельної ділянки. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

При цьому, суд вказує, що участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Такий висновок також сформулювала ОСОБА_5 Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 року у справі № 823/2042/16.

Питання щодо закриття провадження у справі врегульовані ст. 238 КАС України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 239 цього Кодексу, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у даній справі, а вирішення даного спору підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що відповідно до пункту 47 вищевказаної постанови, ОСОБА_5 Верховного Суду з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відступила від висновків, викладених у постановах від 04.04.2018 року у справах № 817/567/16 та № 826/9928/15, від 10.04.2018 року у справі № 808/8972/15, від 16.05.2018 року у справі № 826/4460/17, від 23.05.2018 року у справі № 815/4618/16, від 05.06.2018 року у справі № 804/20728/14, від 12.06.2018 року у справі № 823/378/16, від 13.06.2018 року у справах № 820/2675/17 та 803/1125/17 щодо належності до юрисдикції адміністративних судів у даній категорії спорів.

Щодо розподілу судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Як встановлено судом, при зверненні до суду позивачем відповідно до платіжного доручення № 1950 від 08.09.2017 року, сплачено судовий збір в сумі 1600,00 грн.

З огляду на викладене, суд вважає, що сплачений ТОВ "Поділлялатінвест" судовий збір в сумі 1600,00 грн, відповідно до платіжного доручення № 1950 від 08.09.2017 року, підлягає поверненню в повному обсязі.

Керуючись ст. 238, 241, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Поділлялатінвест" до державного реєстратора Жмеринської районної державної адміністрації ОСОБА_2, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання дій протиправним та скасування рішення - закрити.

Роз'яснити позивачу, що розгляд даного спору віднесено до суду цивільної юрисдикції та повторне звернення до адміністративного суду зі спором між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Поділлялатінвест" (, адреса: вул. Забужжя, 11, смт. Тиврів, Вінницька область, 23300) сплачену суму судового збору, відповідно до платіжного доручення № 1950 від 08.09.2017 року, в розмірі 1600,00 грн (одна тисяча шістсот гривень).

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна