Справа № 822/616/15
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/616/15

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

04 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника відповідача: Кундиловської М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Автолідер" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Автолідер" до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції і м. Хмельницькому, в якому просив визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДВС у Хмельницькій області форми "У" від 19 лютого 2015 року за №/222 про нарахування пені в сумі 95037,0 грн., прийняте на підставі акту про результати позапланової невиїзної перевірки від 31 грудня 2014 року № 5970/22-04/23835836.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 2 статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перед початком судового засідання представником відповідача заявлено клопотання про заміну належного відповідача, а саме державної податкової інспекції і м. Хмельницькому, оскільки відповідно до наказу Державної фіскальної служби України № 299 від 10 травня 2018 року державну податкову інспекцію м. Хмельницькому реорганізовано, а Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області являється правонаступником.

Згідно з статтею 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Оскільки, державну податкову інспекцію у м. Хмельницькому реорганізовано, то наявні підстави для заміни відповідача - державну податкову інспекцію у м. Хмельницькому його правонаступником - Головним управлінням Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, у зв'язку із чим протокольною ухвалою задоволено подане клопотання.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю "Автолідер" зареєстроване Хмельницьким міськвиконкомом 17 грудня 1996 року (свідоцтво про державну реєстрацію №0004270), перебуває на обліку як платник податків в ДПІ в м. Хмельницькому з 03 січня 1997 року.

У грудні 2014 року, на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 та пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України відповідно до направлення № 002315 від 17 грудня 2014 року та наказу №3882 від 17 грудня 2014 року працівниками ДПІ у м. Хмельницькому проведена позапланова невиїзна перевірка позивача з питань своєчасності надходження валютних цінностей на Україну та підтвердження повідомлення уповноваженого банку про порушення строків розрахунків в іноземній валюті за період з 01 січня 2014 року по 16 грудня 2014 року, результати якої оформлені актом від 31 грудня 2014 року № 5970/22-04/23835836.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 21 січня 2015 року № про нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 95037,0 грн., яке позивач оскаржив в адміністративному порядку.

В результаті розгляду первинної скарги позивача Головне управління Державної фіскальної служби України в Хмельницькій області рішенням про результати розгляду первинної скарги від 13 лютого 2015 року №1773/10/22-01-10-03, скасувало повідомлення-рішення від 21 січня 2015 року № в частині нарахування пені в сумі 19550,0 грн.

Враховуючи вимоги пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України з урахуванням рішення Головного управління Державної фіскальної служби України в Хмельницькій області рішенням від 13 лютого 2015 року відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення форми "У" від 19 лютого 2015 року за №/222 про нарахування пені в розмірі 75487,0 грн.

Не погоджуючись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні адміністративного позову виходив з того, що відповідачем правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства нараховано пеню за порушення позивачем строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" №185/94-ВР від 23.09.1994 (далі - Закон №185/94-ВР) імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів, зокрема з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно з частинами 5 та 6 статті 4 Закону №185/94-ВР порушення резидентами строків, передбачених, зокрема, статтею 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми вартості недопоставленого товару в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Статтею 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" встановлено, що момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Тобто, дана стаття містить посилання лише на первинний момент переміщення товару через митний кордон України - фізичний перетин товаром митного кордону.

При цьому, момент перетину товаром митного кордону України не ставиться у залежність від необхідності проходження всіх процедур митного оформлення даного товару, завершення яких дає право для подальшого їх використання власником на вільний розсуд, а згідно з статтею 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" визначальним є початковий момент перебування товару під митним контролем - момент фізичного перетину товаром митного кордону держави.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку із прийняттям Податкового кодексу України" від 02 грудня 2010 року №2756-VI набрав чинності з дня набрання чинності Податковим кодексом України, тобто, з 01 січня 2011 року.

Абзацом 6 статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" встановлено, що органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Згідно з підпунктами 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, до яких належить ГУ ДФС у Хмельницькій області, мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 58.2. статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Враховуючи вищевикладене, з 01 січня 2011 року (часу набрання чинності Податковим кодексом України) санкції за порушення законодавства, яке не є законодавством з питань оподаткування, належали до грошових зобов'язань, застосування яких є можливим лише в межах строків, встановлених Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, законодавством регламентовані чіткі строки здійснення розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та штрафні санкції у разі їх порушення, застосування яких належить до компетенції органів доходів і зборів.

Колегією суддів встановлено, що 12 березня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Автолідер" та компанією "JIANGSU XIANGLONG FRICTION MATERIAL CO LTD" (Китайська народна Республіка) укладений зовнішньоекономічний контракт № XL-120312-AL, за умо вами якого постачальник зобов'язався поставити на умовах FOB Shanghai автозапчастини.

До контракту неодноразово укладалися доповнення, які стосувалися продовження строку його дії, повернення коштів, зміни реквізитів сторін та умов поставки товару (доповнення додаються).

На виконання умов контракту товариством з обмеженою відповідальністю "Автолідер" перерахувало нерезиденту 132272,25 дол. СІЛА згід но платіжних доручень:

№ 941 від 04 червня 2014 року в сумі 30534 дол.США, граничний строк надходження імпорту - 02 вересня 2014 року.

№ 52 від 23 липня 2014 року в сумі 30534 дол.США, граничний строк надходження імпорту - 21 жовтня 2014 року.

№ 57 від 26 серпня 2014 року в сумі 30534 дол.США, граничний строк надходження імпорту - 24 листопада 2014 року.

№ 66 від 30 вересня 2014 року в сумі 40670,25 дол.США, граничний строк надходження імпорту - 29 грудня 2014 року.

В зв'язку із частковим невиконанням умов контракту компанія "JIANGSU XIANGLONG FRICTION MATERIAL CO LTD" повернула товариству з обмеженою відповідальністю "Автолідер" 30 534 дол.США (22 серпня 2014 року) та 533,81 дол. США (20 жовтня 2014 року).

04 грудня 2014 року товариству з обмеженою відповідальністю "Автолідер" надійшов товар від компанії "JIANGSU XIANGLONG FRICTION MATERIAL CO LTD" на суму 101246,19 дол.США., МД типу ІМ40 ДЕ №400050000/2014/015332.

При визначенні моменту перетину кордону товаром відповідач керувався тим, що згідно з Invoice № XLBRAKE-CG140214 від 09 жовтня 2014 року та CMR № 181 від 28 жовтня 2014 року вантаж перетнув митний кордон України 28 листопада 2014 року, що свідчить на його думку про порушення законодавчо встановленого строку здійснення імпор тних операцій на суму 30 041,94 дол.США на 38 днів (з 22 жовтня 2014 року по 28 листопада 2014 року) та на суму 30 534 дол.США терміном в 4 дні (з 25 листопада 2014 року по 28 листопада 2014 року).

Виходячи з цього товариство з обмеженою відповідальністю "Автолідер", на думку відповідача, має сплати пеню в сумі 44 352,91 грн. із розрахунку (30 041,94 дол.США х 12,950582 грн. курс НБУ х 38 дн. х 0,3%) та в сумі 5 518,40 грн. із розрахун ку (30 534,00 дол.США х 15,060794 грн. курс НБУ х 4дн. х 0,3%), всього 49 871 грн.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що компанія "JIANGSU XIANGLONG FRICTION MATERIAL CO., LTD" здійснювала поставку товару на умовах FOB Інкотермс 2010 (п.5.3. зовнішньоекономічного контракту № XL-120312-AL від 12 березня 2012 року).

Відповідно до умов FOB Інкотермс 2010 "Вільно на борту" означає, що продавець (компанія "JIANGSU XIANGLONG FRICTION MATERIAL CO., LTD") вважається тим, хто виконав своє зобов'язання по пос тавці з моменту переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. Це означає, що з цього моме нту покупець має нести усі витрати і ризики загибелі або пошкодження товару.

Згідно з статтею 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вру чення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання на бувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки.

Відповідно до статті 68 Конвенції ООН від 11 квітня 1980 року "Про договори міжнародної купівлі - продажу товарів" та згідно сформованої міжнародної практики моментом переходу права власності на товар вважа ється момент переходу ризиків випадкової загибелі на покупця, тобто момент передачі його безпосеред ньо покупцеві або перевізнику згідно з умовами Інкотермс.

Крім того, 22 вересня 2014 року сторони уклали доповнення № 7 до контракту, виклавши пункту 5.3. в новій редак ції, у якому зазначено, що право власності на товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту повного завантаження товару на борт судна перевізника.

Статтею 137 Кодексу торговельного мореплавства України визначено, що коносамент є доказом при йому перевізником вантажу, зазначеного в коносаменті. Тобто коносамент є документом, що засвідчує передачу товару відправником перевізнику.

Враховуючи те, що згідно відмітки на коносаменті № 4351-0177-410.011 вантаж по зовнішньое кономічному контракту № XL-120312-AL від 12 березня 2012 року отриманий перевізником ДП "Кюне і На гель" від компанії "JIANGSU XIANGLONG FRICTION MATERIAL CO., LTD" 23 жовтня 2014 року, то саме 23 жовтня 2014 pоку відбувся перехід права власності на товар, що імпортується від нерезидента до товариства з обмеженою відповідальністю "Автолідер" і саме вказана дата, відповідно до абзацу 38 статті 1 Закону "Про зовнішньоекономічну діяльність" і є моментом здійснення імпорту.

01 жовтня 2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Автолідер" і компанією "Wenzhou Huirun Import Ц Export CO., LTD" (Китайська народна Республіка) укладений зовнішньоекономічний контракт №2/2010/UA на поставку запасних частин до автомобілів.

На виконання умов контракту товариство з обмеженою відповідальністю "Автолідер" перерахувало нерезиденту 137838,54 дол. США згід но платіжних доручень:

№ 46 від 10 червня 2014 року на суму 32042,34 дол.США, граничний строк надходження імпорту товарів - 08 вересня 2014 року.

№ 54 від 12 серпня 2014 року на суму 32042,34 дол.США, граничний строк надходження імпорту товарів - 10 листопада 2014 року.

№ 64 від 12 вересня 2014 року на суму 73753,66 дол.США, граничний строк надходження імпорту товарів - 11 грудня 2014 року.

У зв'язку із частковим невиконанням умов імпортного контракту компанією "Wenzhou Huirun Import Ц Export CO., LTD" у законодавчо встановлені терміни товариству з обмеженою відповідальністю "Автолідер" повернуто валютні кошти в сумі 32 042,34 дол.США (26 серпня 2014 року).

Товар від компанії "Wenzhou Huirun import & Export CO., LTD" надійшов товариству з обмеженою відповідальністю "Автолідер" згідно МД типу ІМ40 ДЕ № 400050000/2014/015159 01.12.14р. на суму 106 663,50 дол.США.

При визначенні моменту перетину кордону товаром відповідач керувався тим, що згідно з Invoice № HR14WM038 від 14 жовтня 2014 року та CMR № 153 від 28 листопада 2014 року вантаж на суму 106 663,50 дол.США перетнув мит ний кордон України 28 листопада 2014 року, що свідчить, на його думку, про порушення законодавчо встановленого стро ку здійснення імпортних операцій на суму 32042,34 дол.США на 18 днів (з 11 листопада 2014 року по 28 листопада 2014 року).

З огляду на викладене, відповідач дійшов висновку, що товариство з обмеженою відповідальністю "Автолідер" має сплати пеню в сумі 25616 грн. із роз рахунку (32042,34 дол.США х 14,804225 грн. курс НБУ х 18 дн. х 0,3%).

Однак, колегією суддів встановлено, що компанія "Wenzhou Huirun Import & Export CO., LTD" здійснювала поставку товару також на умовах FOB Інкотермс 2010 (пункт 5.3. зовнішньоекономічного контракту № 2/2010/UA від 01 жовтня 2010 року).

Враховуючи, що вантаж по зовнішньое кономічному контракту IM92/2010/UA від 01 жовтня 2010 року отриманий перевізником ДП "Кюне і Нагель" від компанії "Wenzhou Huirun Import Ц Export CO., LTD" 23 жовтня 2014 року, то саме 23 жовтня 2014 року відбувся пе рехід права власності на товар, що імпортується від нерезидента до позивача.

Відповідно до 14 статті 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та абзацу 2 підпункту 1.1 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою НБУ від 24 березня 1999 року № 9136, імпорт - це купівля українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів із ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.

Імпортна операція у розумінні статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в інозем ній валюті" передбачає здійснення суб'єктом господарювання імпорту.

При цьому, моментом здійснення імпорту відповідно до абзацу 38 статті 1 Закону "Про зовнішньоекономічну діяльність" є момент перетину товаром митного кордону України або перехід права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується від продавця до покупця.

Це у свою чергу, визначає моментом вчинення імпортної операції (моментом поставки товару за такою операцією), момент фактичного перетину імпортним товаром митного кордону України (постанова Верховного Суду України від 22 грудня 2009 року у справі за позовом ЗАТ "Оболонь" до СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП; постанова Верховного Суду України від 01 липня 2009 року у справі за позовом ПП "Ексімтранссервіс-Південь" до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси; постанова Верховного Суду України від 04 липня 2011 року у справі за позовом ТОВ "Механічний завод "Таврида - Електрик" до ДПІ у Гагарінському районі м. Севастополя; постанова Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі за позовом ВАТ "Авіакомпанія "Дніпроавіа" до СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровську).

Таким чином, відповідачем неправильно визначено момент перетину кор дону товарів, що призвело до прийняття протиправного податкового повідомлення-рішення форми "У" від 19 лютого 2015 року №/222.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції і м. Хмельницькому форми "У" від 19 лютого 2015 року № /222 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови задоволення адміністративного позову.

Частинами 1 та 3 статті 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності стягнення за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції і м. Хмельницькому на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Автолідер" понесені судові витрати в сумі 1096 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Автолідер" задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції і м. Хмельницькому форми "У" від 19 лютого 2015 року № /222.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Автолідер" за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції і м. Хмельницькому судові витрати в сумі 1096 грн. 20 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 06 грудня 2018 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.