Справа № 826/26724/15
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Печерської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_3, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Анела", Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва про скасування реєстрації декларацій, за апеляційною скаргою Печерської районної в м. Києві державної адміністрації на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.06.2018, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_3, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в якому просив, з урахуванням заяв про зміну позовних вимог, скасувати реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежилих приміщень (група приміщень № 3) (літ. А) по АДРЕСА_1», та скасувати реєстрацію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція нежилих приміщень (група приміщень № 3) (літ. А) по АДРЕСА_1».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.06.2018 позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В судове засідання з'явився представник апелянта, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Представники відповідачів просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на доводи викладені у відзивах на апеляційну скаргу.

Представники третіх осіб, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності осіб які не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 01.02.2012 між позивачем, як Орендодавцем, та третьою особою Товариство з обмеженою відповідальністю "Анела", як Орендарем, а також третьою особою Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва, як Підприємством, було укладено договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1/605.

Згідно умов п.п 1.1., 2.1. Договору, об'єктом оренди є нежитлове приміщення загальною площею 95,10 кв.м., яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Відповідно до договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 21.02.2013, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Анела" купила нежитлові приміщення загальною площею 71,60 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, тобто викупила частину орендованих нежитлових приміщень.

25.03.2013 між сторонами Договору укладено додаткову угоду № 1 до Договору, якою внесено зміни в частині площі об'єкта оренди, зокрема, з 95,10 кв.м на 23, 5 кв.м.

08.04.2013 відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових приміщень ТОВ «Анела», продало, а ОСОБА_3 купила нежитлові приміщення загальною площею 71,60 кв.м на першому поверсі в АДРЕСА_1.

Згідно з матеріалів проектної документації (а.с. 65-99 т. 1) ОСОБА_3 здійснила будівельні роботи (реконструкцію) належних їй нежитлових приміщень загальною площею 71,60 кв.м на першому поверсі в АДРЕСА_1, та, на підставі відповідних документів, а також Декларацій, зареєструвала за собою право власності на нежилі приміщення (групу приміщень № 3) (літ. А) площею 97,2 кв.м по АДРЕСА_1, що випливає із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 38 т.1).

Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що у Деклараціях гр. ОСОБА_3 вказала загальну площу об'єкта будівництва 95,1 кв. м, хоча відповідно до договору купівлі - продажу від 08.04.2013 остання є власником нежитлових приміщень загальною площею 71,6 кв. м., а відтак, порушено норми законодавства та вказано площу реконструкції приміщення більшу ніж належить на праві власності ОСОБА_3

В свою чергу відповідач ОСОБА_3 зазначає, що при складанні Декларацій було зазначено належні та достовірні дані щодо об'єкта реконструкції до та після проведення будівельних робіт і не допущено неточностей або помилок, ДАБІ в повній відповідності до порядку реєстрації Декларацій проведено їх перевірку та здійснено державну реєстрацію.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що реєстрація декларації про початок будівництва є обов'язковою умовою для початку виконання будівельних робіт.

Відповідно до п. 9 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 2.

Один примірник після проведення реєстрації повертається замовнику, другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала.

Замовник згідно із законом відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Відповідно до п. 10 Порядку № 466, Інспекція протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє лише повноту даних, зазначених у декларації, та вносить їх до єдиного реєстру.

Законодавством чинним на час реєстрації декларацій не передбачено надання до органів державного архітектурно-будівельного контролю інших документів, окрім двох примірників заповненої замовником будівництва декларації.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, що діяла на час реєстрації декларацій) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної вище норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Кабінет Міністрів України постановою від 13.04.2011 №461затвердив Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів ( Порядок № 461).

Згідно п. 1 Порядку № 461 (в редакції чинній на час реєстрації декларації), цей Порядок визначає процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Пунктами 17-21 Порядку № 461, визначено, що реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Декларація приймається в дозвільному центрі за місцезнаходженням об'єкта. Реєстрацію декларації здійснює Інспекція за місцезнаходженням об'єкта на безоплатній основі.

Замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 1.

У разі подання декларації до дозвільного центру він передає її Інспекції не пізніше наступного робочого дня.

Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, а другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала.

Я вже зазначалося, замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію.

Частиною 4 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про початок виконання будівельних робіт замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Після усунення недоліків, що стали підставою для повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації.

Як встановлено у ході розгляду справи та підтверджено під час апеляційного розгляду, керуючись ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком №461, Інспекція здійснила перевірку повноти даних зазначених у декларації.

Враховуючи те, що за результатами такої перевірки повноти даних вказаних в декларації підстав для повернення такої декларації на доопрацювання не було, Інспекція зареєструвала подану замовником - ОСОБА_3 декларацію про готовність об'єкта до експлуатації: «Реконструкція нежилих приміщень (група приміщень № 3) (літ. А) по АДРЕСА_1» від 01.06.2013 №КВ 02.

Таким чином, орган держаного архітектурно-будівельного контролю зобов'язаний прийняти до розгляду подану декларацію, перевірити повноту даних, зазначених у ній, та здійснити дії щодо внесення інформації зазначеній у декларації до реєстру.

Функції органу держаного архітектурно-будівельного контролю на етапі подання замовником декларації зведено до перевірки повноти даних, вказаних замовником будівництва у відповідному документі декларативного характеру. Крім того, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації. Подання інших документів не передбачено законодавством, яке діяло на час реєстрації вищевказаних документів декларативного характеру.

На думку апелянта, на момент подачі Декларації про початок виконання робіт і декларації про готовність об'єкта до експлуатації не було належним чином перевірено достовірність даних внесених замовником у ці Декларації, а змовником у свою чергу вказано більшу площу ніж їй належить на праві власності, внаслідок чого, з комунальної власності територіальної громади міста Києва вибуло нежитлове приміщення загальною площею 23,5 кв. м., незаконно та без відповідної на те волі власника.

В апеляційній скарзі перевірку повноти даних проведених Інспекцією у декларації про початок виконання будівельних робіт та у декларації про готовність об'єкта до експлуатації ототожнено з перевіркою саме достовірності даних зазначених замовником будівництва в цих деклараціях.

Однак, проведення перевірки достовірності даних зазначених замовником будівництва в деклараціях можливе лише за умови проведення органом державного архітектурно-будівельного контролю перевірки дотримання вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності за місцезнаходженням об'єкта будівництва тобто за адресою: АДРЕСА_1».

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 23.05.2011 № 553.

Згідно п.5 Порядку № 553 Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно п. 7 Порядку № 553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки та інше.

Відповідно до Порядку № 553 реєстрація замовником будівництва декларації про початок виконання будівельних робіт, або декларації про готовність об'єкта до експлуатації не є підставою для проведення органом державного архітектурно-будівельного контролю перевірки дотримання вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності за вищевказаною адресою.

Враховуючи що подання замовником будівництва документів, які підтверджують зазначені в декларації дані, законодавством України не вимагається, то при реєстрації зазначених декларацій Інспекція діяла в межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством України.

Також у відзиві на апеляційну скаргу Департаментом вказано, що за наслідками перевірки інформації, щодо розробки проектної документації та затвердження її замовником; експертизи проекту будівництва; використання для будівництва земельної ділянки; основних показників будівництва, Департаментом встановлено повноту даних зазначених у Декларації «Про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежилих приміщень (група приміщень №3 ) (літ А) по АДРЕСА_1» від 17.05.2013 № КВ 35 і здійснено її реєстрацію.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, як встановлено колегією суддів, органи державного архітектурно-будівельного контролю за вказаною вище адресою не проводили.

Також встановлено, що в Декларації-1 відповідач ОСОБА_3 в розділах : «загальна площа будівлі відповідно до проектної документації, кв. метрів», «Основні показники об'єкта будівництва, загальний, відповідно до проектної документації», «Загальна площа нежитлових приміщень об'єкта будівництва» зазначила загальну площу нежитлових приміщень об'єкта будівництва, що підлягає реконструкції, в повній відповідності до обмірочних даних нежитлових приміщень об'єкта будівництва до проведення будівельних робіт, зазначених у Проекті реконструкції нежилих приміщень (групи приміщень № 3) (літ.А) по АДРЕСА_1 ПО 1-24.01, розробленого ТОВ «ВІП КОНТРАКТ».

Так в Декларації-2 в розділах : 12,13,14 зазначено загальну площу об'єкта будівництва після здійснення будівельних робіт з реконструкції об'єкта будівництва в розмірі 97,2 кв.м., , що повністю відповідає запланованим обмірочним даним нежитлових приміщень об'єкта будівництва після проведення будівельних робіт, зазначеним у Проекті реконструкції нежилих приміщень (групи приміщень № 3) (літ.А) по АДРЕСА_1 П01-24.01, розробленого ТОВ «ВІП КОНТРАКТ» та Технічному паспорту нежитлового приміщення № 3, що складається з групи приміщень з № 1 по № 14 (групи приміщень № 3) за адресою : АДРЕСА_1 належного фізичній особі ОСОБА_3 ( інвентаризаційна справа 01-29/05/13-КТІ) від 29.05.2013 року.

Зважаючи на викладене, при складенні Декларацій зазначено дані щодо об'єкту реконструкції до та після проведення будівельних робіт в повній відповідності до змісту зазначених декларацій.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з'ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Печерської районної в м. Києві державної адміністрації на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.06.2018 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.06.2018 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурка

Повний текст постанови виготовлено 05.12.2018