Справа № 520/9447/18
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2018 р. №520/9447/18
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді - Панченко О.В.,
Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними, незаконними, дискримінаційними дії Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова по відмові у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії по інвалідності, виходячи із заробітної плати, отриманої за роботу по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС за 26,27,28,30 квітня 1986 року відповідно до довідки Чорнобильської атомної електричної станції за №154 від 26 травня 1994 року, аварійного маршрутного листа №10-1171 від 12 травня 1994 року, аварійного маршрутного листа №1181 від 27 серпня 2018 року, довідки за №1996 від 12 травня 1994 року про отримані дози опромінення на підставі частини першої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" згідно з підпунктом 4 пункту 3 "Порядку обчислення пенсії особам, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23 листопада 2011 року;
- визнати незаконним, протиправним, дискримінаційним рішення комісії Індустріального обєднаного Управління Пенсійного Фонду України міста Харкова за №147 від 20 липня 2018 року про відмову у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності виходячи із заробітної плати, отриманої за роботу по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС за 26,27,28,30 квітня 1986 року відповідно до довідки Чорнобильської атомної електричної станції за №154 від 26 травня 1994 року, аварійного маршрутного листа №10-1171 від 12 травня 2005 року, аварійного маршрутного листа №1181 від 27 серпня 2018 року, довідки за №1996 від 12 травня 1994 року про отримані дози опромінення згідно з підпунктом 4 пункту 3 "Порядку обчислення пенсії особам, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23 листопада 2011 року;
- зобовязати Індустріальне обєднане Управління Пенсійного Фонду України міста Харкова здійснити перерахунок пенсії по інвалідності виходячи із заробітної плати, отриманої за роботу по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС за 26,27,28,30 квітня 1986 року відповідно до довідки Чорнобильської атомної електричної станції за №154 від 26 травня 1994 року, аварійного маршрутного листа №10-1171, аварійного маршрутного листа №1181 від 27 серпня 2018 року довідки за №1996 від 12 травня 1994 року про отримані дози опромінення на підставі частини першої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" згідно з підпунктом 4 пункту 3 "Порядку обчислення пенсії особам, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23 листопада 2011 року та встановити розмір основної пенсії по інвалідності у розмірі 8378 гривен 77 копійок.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що12.07.2018 р. звернувся до відповідача з заявою про перерахунок призначеної раніше пенсії за інвалідністю виходячи із заробітної плати, отриманої за роботу по ліквідації на Чорнобильській АЕС за період з 26 по 30 квітня 1986 р. відповідно до довідки Чорнобильської АЕС №154 від 26.05.1994 р., аварійного маршрутного листа №10-1171, довідки №1996 від 12.05.1994 р. про отримані дози опромінення та на підставі статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та підпункту 4 пункту 3 Порядку обчислення особам, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 року. На думку позивача, дії відповідача стосовно відмову у проведенні перерахунку та виплати пенсії по інвалідності виходячи із заробітної плати, отриманої за роботу по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС за 26,27,28,30 квітня 1986 року - є протиправними. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених соціальних прав.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 року по справі відкрито спрощене провадження.
Відповідачем через канцелярію суду 20.11.2018 року надіслано відзив на позов, в якому відповідач проти позовних вимог заперечував. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що статтею 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань. Зазначає, що на теперішній час виплата пенсії позивачу проводиться відповідно до діючого законодавства. За матеріалами пенсійної справи пенсія ОСОБА_1 обчислена та виплачується відповідно до законодавства, що діє на теперішній час. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Через канцелярію суду позивачем 03.12.2018 року надана відповідь на відзив, в якій позивач, зокрема, зазначає, що вважає не обґрунтованим не виконання відповідачем приписів Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ, у зв'язку із чим неправомірно відмовлено в перерахунку пенсії ОСОБА_1 Також позивач вважає, що відповідачем не взято до уваги довідку Чорнобильської атомної електростанції №154 від 26.05.1994 р., яка підтверджує факт безпосередньої участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
За матеріалами справи судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має 2 групу інвалідності, перебуває на обліку в Індустріальному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова, отримує пенсію по інвалідності 2 групи у розмірі відшкодування фактичних збитків як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ч.1 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ, довічно.
Вказане підтверджується довідками МСЕК серії МСЕ №028183 від 01.04.1999 року, №025996 від 04.03.1999 року, посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986р. серії А №020768 від 14.07.1991р., пенсійним посвідченням №155108, виданого 19.08.1991 року.
Як вбачається з матеріалів справи, 12.07.2018 року позивач звернувся Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова із заявою про перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності виходячи із заробітної плати, отриманої за роботу по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС за 26, 27, 28, 29, 30 квітня 1986 року відповідно до довідки Чорнобильської атомної електричної станції №154 від 26.05.1994 року, аварійного маршрутного листа "10-1171 і виходячи з довідки №1996 від 12.05.1994 р. про отримані дози опромінення, та відповідно до підпункту 4 пункту 3 Порядку обчислення пенсії особам, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 р.
20.07.2018 року Індустріальним об'єднаним управління Пенсійного фонду України м.Харкова прийнято рішення №147, яким відмовило ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії, пославшись на постанову Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23 листопада 2011 року № 1210.
На думку позивача, дії відповідача щодо відмови у перерахунку його пенсії є протиправними та такими, що порушують його соціальні права.
По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.
Так, у положеннях ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.
За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-ХІІ.
Відповідно до статті 1 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розвязання повязаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розвязання повязаних з цим проблем медичного і соціального характеру.
Згідно частини 1 та 4 статті 15 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у звязку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного звязку смерті з Чорнобильською катастрофою.
Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23 листопада 2011 року №1210 було затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок №1210).
Згідно пункту 1 Порядку №1210, передбачено, що цей порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Пунктом 3 Порядку №1210 визначено, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження:
1) з дня аварії не менш як 12 місяців підряд, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати за будь-який повний календарний місяць роботи в зазначеній зоні;
2) на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС не менш як 12 місяців у період з 26 квітня 1986 р. до 1 серпня 1987 р., за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати за будь-який повний календарний місяць роботи в зоні відчуження. Якщо така особа виводилася із зони Чорнобильської АЕС за медичними показниками у звязку з переопроміненням, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати за будь-який повний календарний місяць роботи на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС;
3) менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження;
4) менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати;
5) менше місяця та захворіла на променеву хворобу, пенсія обчислюється згідно із статтею 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Резюмуючи вищевикладене, пенсія особі призначається за бажанням особи, якій обчислюється пенсія.
Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що відповідач з 01.01.2012 року самостійно здійснив обчислення пенсії ОСОБА_1 виходячи з приписів п.3 Порядку №1210, а саме: в разі коли особа пропрацювала менше 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.
Між тим, позивач звернувся до Індустріального ОУПФ України, в якій просив перерахувати пенсію відповідно до п.4 Порядку №1210, взявши за основу перерахунку період 26 квітня-30 квітня 1986 року відпрацьованого часу в зоні Чорнобильської АЕС.
В матеріалах справи містяться довідка Чорнобильської атомної електричної станції за №154 від 26 травня 1994 року, копія аварійного маршрутного листа №10-1171 від 12.05.1994 року, копія аварійного маршрутного листа №1181 від 27.08.2018 року, довідка за №1996 від 12.05.1994 року про отримані дози опромінення, які підтверджують те, що позивач працював на Чорнобильській АЕС з 26 квітня 1986 року по 26 лютого 1987 року (а.с.29-33).
Беручи до уваги, що відповідач при призначенні пенсії, фактично розмежував період роботи ОСОБА_1 на три періоди (з 26 квітня по 30 квітня 1986 р., з травня 1986 р. по січень 1987 р. та з 1 лютого 1987 р. по 26 лютого 1987 р.), а в подальшому самостійно визначив період для нарахування та виплати пенсії, проігнорувавши бажання позивача, суд доходить висновку про наявність з боку органів пенсійного фонду порушення прав ОСОБА_1.
За таких підстав, позовні вимоги в частині визнання незаконними та протиправними дій Індустріального об'єднаного УПФУ м. Харкова по відмові у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії по інвалідності, виходячи із заробітної плати, отриманої за роботу по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС за 26,27,28,30 квітня 1986 року відповідно до частини першої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", згідно з підпунктом 4 пункту 3 "Порядку обчислення пенсії особам, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також прийняте рішення комісії Індустріального обєднаного УПФУ м.Харкова за №147 від 20 липня 2018 року, підлягають задоволенню.
Стосовно позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача встановити розмір основної пенсії по інвалідності у розмірі 8378 гривен 77 копійок, суд зазначає наступне.
Зі змісту Рекомендації №R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.
Суб'єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб'єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Таким чином, суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Зазначення судом конкретних дій відповідача під час зобов'язання встановити розмір пенсії, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановлені судових рішень.
З огляду на викладене, суд доходить до висновку відсутність підстав для задоволення адміністративного позову в частині зобов'язання Індустріальне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова встановити розмір основної пенсії по інвалідності у розмірі 8378 гривен 77 копійок,
Поряд із цим, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
При цьому, суд не підміняє суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта.
При цьому, з огляду на вчинення відповідачем протиправних дій, належним способом захисту прав позивача є зобов'язання Індустріального об'єднаного УПФУ м. Харкова здійснити перерахунок пенсії позивача з 12.07.2018 року та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше сплачених сум.
Також суд зазначає, що згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" практика ЄСПЛ застосовується українськими судами як джерело права.
Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням встановлених фактів, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 12.07.2018 року та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше сплачених сум.
Також, позивача у відповідності до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнено від сплати судового збору, як інваліда ІІ групи.
Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати незаконними дії Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова по відмові у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії по інвалідності, виходячи із заробітної плати, отриманої за роботу по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС за 26,27,28,30 квітня 1986 року відповідно до довідки Чорнобильської атомної електричної станції за №154 від 26 травня 1994 року, аварійного маршрутного листа №10-1171 від 12 травня 1994 року, аварійного маршрутного листа №1181 від 27 серпня 2018 року, довідки за №1996 від 12 травня 1994 року про отримані дози опромінення на підставі частини першої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" згідно з підпунктом 4 пункту 3 "Порядку обчислення пенсії особам, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23 листопада 2011 року.
Скасувати рішення комісії Індустріального обєднаного Управління Пенсійного Фонду України міста Харкова за №147 від 20 липня 2018 року про відмову у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності виходячи із заробітної плати, отриманої за роботу по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС за 26,27,28,30 квітня 1986 року відповідно до довідки Чорнобильської атомної електричної станції за №154 від 26 травня 1994 року, аварійного маршрутного листа №10-1171 від 12 травня 2005 року, аварійного маршрутного листа №1181 від 27 серпня 2018 року, довідки за №1996 від 12 травня 1994 року про отримані дози опромінення згідно з підпунктом 4 пункту 3 "Порядку обчислення пенсії особам, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23 листопада 2011 року.
Зобовязати Індустріальне обєднане Управління Пенсійного Фонду України міста Харкова здійснити перерахунок пенсії по інвалідності виходячи із заробітної плати, отриманої за роботу по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС за 26,27,28,30 квітня 1986 року відповідно до довідки Чорнобильської атомної електричної станції за №154 від 26 травня 1994 року, аварійного маршрутного листа №10-1171, аварійного маршрутного листа №1181 від 27 серпня 2018 року довідки за №1996 від 12 травня 1994 року про отримані дози опромінення на підставі частини першої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" згідно з підпунктом 4 пункту 3 "Порядку обчислення пенсії особам, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23 листопада 2011 року з урахуванням висновку суду по даній справі.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення у відповідності до ст. 295 цього Кодексу. Або в порядку, передбаченому п.15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Панченко