Справа № 813/4576/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/1283/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Ільчишин Н.В.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року (суддя - Гулик А.Г., час ухвалення - 10:46 год., місце ухвалення - м.Львів, дата складання повного тексту - 30.05.2018 року),

в адміністративній справі №813/4576/17 за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2,

про скасування постанов,

встановив:

У грудні 2017 року позивач ГУ ДФС у Львівській області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Управління ДВС Головного ТУЮ у Львівській області, в якому (з врахуванням зміни позовних вимог), просив: 1) скасувати постанову від 27.11.2017 року про накладення на позивача штрафу у виконавчому провадженні №54950492 в розмірі 5100 грн., винесену старшим державним виконавцем ВПВР Управління ДВС Головного ТУЮ у Львівській області Курманом Б.Г.; 2) скасувати постанову від 26.12.2017 року про закінчення виконавчого провадження ВП №54950492, винесену старшим державним виконавцем ВПВР Управління ДВС Головного ТУЮ у Львівській області Курманом Б.Г..

У січні 2018 року позивач ГУ ДФС у Львівській області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Управління ДВС Головного ТУЮ у Львівській області, в якому просив: 1) скасувати постанову від 18.12.2017 року про накладення на позивача штрафу у виконавчому провадженні №54950492 в розмірі 10200 грн., винесену старшим державним виконавцем ВПВР Управління ДВС Головного ТУЮ у Львівській області Курманом Б.Г..

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.02.2018 року об'єднано в одне провадження вказані вище позовні вимоги.

Відповідач Управління ДВС Головного ТУЮ у Львівській області позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа по справі ОСОБА_2 із позовними вимогами не погодився, в суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.05.2018 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

З цим рішенням суду першої інстанції від 30.05.2018 року не погодився позивач ГУ ДФС у Львівській області та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що ГУ ДФС у Львівській області не було допущено невиконання без поважних причин рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.01.2017 року про поновлення ОСОБА_2 на посаді. У процесі виконання цього судового рішення від 12.01.2017 року, в тому числі після відкриття 20.10.2017 року виконавчого провадження №54950492, ОСОБА_2 неодноразово запрошувався до Управління ДФС у Львівській області із трудовою книжкою для здійснення його поновлення на посаді, однак усі такі виклики ОСОБА_2 ігнорував, до Управління не з'являвся, і такими діями перешкоджав виконанню рішення суду про його поновлення на посаді. Оскаржені позивачем постанови відповідача від 27.11.2017 року і від 18.12.2017 року про накладення на позивача штрафу на невиконання судового рішення, та постанова від 26.12.2017 року про закінчення виконавчого провадження ВП №54950492, на думку апелянта являються протиправними, винесені без врахування фактичних обставин справи, вимог Закону України «Про виконавче провадження» та особливостей процесу виконання судового рішення про поновлення на посаді.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 30.05.2018 р. і прийняти нове рішення суду, яким позовні вимоги задоволити повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2018 року відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою ГУ ДФС у Львівській області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2018 року адміністративну справу №813/4576/17 (номер провадження 857/1283/18) із вказаною апеляційною скаргою ГУ ДФС у Львівській області передано для розгляду колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2018 року адміністративну справу №813/4576/17 (номер провадження 857/1283/18) із вказаною апеляційною скаргою ГУ ДФС у Львівській області передано для розгляду колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й., Ільчишин Н.В., з підстав задоволення відводу усьому складу попередньої колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду ухвалою від 09.11.2018 року.

У суді апеляційної інстанції представники відповідача Управління ДВС Головного ТУЮ у Львівській області та третьої особи ОСОБА_2 із апеляційними вимогами не погодились, просили рішення суду першої інстанції від 30.05.2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.01.2017 року у справі №813/2342/16, задоволено позов ОСОБА_2, зокрема, поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника управління внутрішнього аудиту ГУ ДФС у Львівській області з 30.06.2016 року. Цю постанову суду в частині поновлення на посаді звернуто до негайного виконання.

12.01.2017 р. Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №813/2342/16 для виконання вищевказаного судового рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника управління внутрішнього аудиту ГУ ДФС у Львівській області (а.с. 56, 158 Т.1).

20.10.2017 р. старшим державним виконавцем ВПВР Управління ДВС Головного ТУЮ у Львівській області Курманом Б.Г., на підставі заяви ОСОБА_2 від 19.10.2017 року, відкрито виконавче провадження ВП №54950492 щодо виконання вказаного вище виконавчого листа №813/2342/16 від 12.01.2017 р.. Цю постанову про відкриття виконавчого провадження скеровано для виконання боржнику ГУ ДФС у Львівській області та встановлено строк для виконання 3 робочих дні (а.с. 54, 160 Т.1).

Вимогою старшого державного виконавця №13835 від 01.11.2017 року зобов'язано боржника ГУ ДФС у Львівській області повідомити держаного виконавця про виконання рішення суду і надати документи, які підтверджують виконання протягом 3 робочих днів з моменту отримання вимоги (а.с. 161 Т.1).

13.11.2017 р. боржник у цьому виконавчому провадженні звертався до органу ДВС з заявою про повернення виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду від 12.01.2017 №813/2342/16 стягувачу, у зв'язку з тим, що боржник перешкоджає вчиненню виконавчих дій (а.с. 12 Т.1).

Постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Курмана Б.Г. про накладення штрафу від 27.11.2017 р. у виконавчому провадженні ВП №54950492, за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк вимог виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду від 12.01.2017 р. №813/2342/16 на боржника ГУ ДФС у Львівській області накладено штраф у розмірі 5100 грн.. Цією ж постановою боржнику надано 3 робочих дні для виконання рішення суду та попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду (а.с. 10, 59 Т.1).

Постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Курмана Б.Г. про накладення штрафу від 18.12.2017 р. у виконавчому провадженні ВП №54950492, за повторне невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк вимог виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду від 12.01.2017 р. №813/2342/16 на боржника ГУ ДФС у Львівській області накладено штраф на суму 10200 грн. (а.с. 44, 114 Т.1).

Вимогою старшого державного виконавця №15731 від 18.12.2017 року зобов'язано боржника ГУ ДФС у Львівській області надати держаному виконавцю письмові пояснення за фактом невиконання рішення суду протягом 3 днів з моменту отримання вимоги (а.с. 182 Т.1).

Постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Курмана Б.Г. від 26.12.2017 р. закінчено виконавче провадження ВП №54950492 щодо виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду від 12.01.2017 р. №813/2342/16, у зв'язку з неможливістю виконати судове рішення без участі боржника (а.с. 39, 127 Т.1).

Також судом встановлено, що 18.01.2018 року ГУ ДФС у Львівській області винесено наказ №35-О про поновлення ОСОБА_2 з 30.06.2016 року на посаді начальника управління внутрішнього аудиту ГУ ДФС у Львівській області (а.с. 153 Т.1).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час розглядуваних правовідносин), виконавче провадження - це завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів, тобто сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст.5 вищевказаного Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що з врахуванням приписів статті 19 Конституції України та Закону України «Про виконавче провадження», суб'єкт владних повноважень, яким являється відповідний орган ДВС має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб'єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок виконання рішень, за яким боржник зобов'язаний вчинити певні дії.

Так, згідно ст.63 цього Закону, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Стаття 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначає відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії.

Так, згідно ст.75 цього Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, наведеними правовими нормами встановлено, що обов'язковою умовою для можливості державним виконавцем винесення постанови про накладення штрафу на боржника за невиконання судового рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, являється факт невиконання рішення без поважних причин.

Встановлення таких обставин як невиконання судового рішення та наявність поважних причин такого невиконання слід здійснювати в кожному конкретному випадку індивідуально.

Із змісту оскаржених позивачем ГУ ДФС у Львівській області постанов старшого державного виконавця від 27.11.2017 року та від 18.12.2017 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні №54950492, видно, що такі постанови винесені на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку із невиконанням боржником виконавчого листа №813/2342/16 від 12.01.2017 року щодо поновлення ОСОБА_2 з 30.06.2016 року на посаді начальника управління внутрішнього аудиту ГУ ДФС у Львівській області, у визначений строк після відкриття 20.10.2017 року виконавчого провадження.

Судом першої інстанції вірно враховано, що рішення (постанова) Львівського окружного адміністративного суду від 12.01.2017 року у справі №813/2342/16 в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника управління внутрішнього аудиту ГУ ДФС у Львівській області з 30.06.2016 року підлягала негайному виконанню.

Статтею 65 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, обов'язок по виданню наказу про поновлення на посаді покладений безпосередньо на боржника.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що поведінка стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП №54950492, яка проявилась в ігноруванні неодноразових повідомлень (запрошень) боржника ГУ ДФС у Львівській області щодо прибуття до цього Управління із трудовою книжкою для здійснення поновлення ОСОБА_2 на посаді, була нерозсудливою і не сприяла швидкому вирішенню питання щодо виконання судового рішення про поновлення його на посаді.

Однак, неявка ОСОБА_2 безпосередньо до ГУ ДФС у Львівській області в період із 20.10.2017 року до 26.12.2017 року, тобто в період здійснення виконавчого провадження, не може вважатись поважними причинами для невиконання судового рішення зі сторони боржника ГУ ДФС у Львівській області про поновлення особи на посаді у визначеному законом процедурному порядку.

Таким чином, являються правомірними оскаржені постанови старшого державного виконавця від 27.11.2017 року та від 18.12.2017 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні №54950492.

Крім цього, з урахуванням приписів п.11 ч.1 ст.39, ч.3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», являється правомірною постанова старшого державного виконавця від 26.12.2017 року про закінчення виконавчого провадження №54950492.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області - залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року в адміністративній справі №813/4576/17 за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування постанов - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи чи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.В. Ільчишин

Повний текст постанови складено 06.12.2018 року