Справа № 212/5961/18
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2018-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року Справа № 212/5961/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 10.09.2018 року від Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за підсудністю надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку призначеної пенсії позивача з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні з 01.08.2018 року протиправною;
- зобов'язати Пенсійний орган здійснити йому перерахунок та виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні з 01.08.2017 року.
В обґрунтування позову зазначив, що при розрахунку його пенсії відповідачем протиправно не враховано фактично отримані ним у складі грошового забезпечення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких справлялися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у зв'язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 року прийнято позовну заяву після усунення недоліків до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що пенсія обчислюється виходячи з грошового забезпечення, до якого включаються тільки постійні виплати, а одноразові додаткові виплати, про які зазначає позивач, не входить до складу грошового забезпечення і тому включатися при її обчисленні не можуть. Крім того посилається на рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015 року № 1-9/2015, який, надавши офіційне тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", вказав на те, що видами грошового забезпечення є лише надбавки, доплати, підвищення, що встановлюються законами і залежать від відповідного фінансування.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справи України та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Під час проходження військової служби позивач отримував у складі грошового забезпечення матеріальну допомогу на оздоровлення, одноразову грошову допомогу при звільнені, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що підтверджується довідкою від 14.03.2018 року № 12 про розмір матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням, отриманою ним за останнім місцем проходження служби.
У червні 2018 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії, в якій просив врахувати додаткові види грошового забезпечення, отримані ним за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням до якої (заяви) додав довідку від 14.03.2018 року № 12 про розмір матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням.
09.07.2018 року за № К9144-18 позивач отримав відмову від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з посиланням на те, що матеріальна допомога на оздоровлення та одноразова грошова при звільненні,не належить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія. Відповідач аргументує свою позицію тим, що пенсії обчислюються з відповідних окладів за посадою, військовим званням та відсоткової надбавки за вислугою років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням та щомісячних додаткових виплат видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Вважаючи вказану відповідь протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей обчислюються з грошового забезпечення цих військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу. При цьому для обчислення їм пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.
Частиною третьою цієї ж статті Закону передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України..
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (далі - Постанова № 393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-ХІІ).
Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" (далі - Постанова № 1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3).
Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.
Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (далі - Інструкція).
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).
Отже, з аналізу наведених норм в їх сукупності суд дійшов висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, з якої сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, яка відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 10 березня 2015 року (№ 21-70а15), яка в свою чергу не суперечить рішенню Конституційного Суду України від 13.05.2015 року № 4-рп/2015, на яке посилається відповідач у своєму запереченні та яким здійснено офіційне тлумачення частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки цим рішенням визначено виключний перелік виплат, що належить до додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), що повинні враховуватися при перерахунку пенсії військовослужбовцям, проте не визначено конкретні види вказаних виплат.
Відтак, неврахування відповідачем вищевказаної виплати при обчисленні розміру пенсії позивачеві суперечить вищенаведеним вимогам законодавства.
Таким чином, при обчисленні розміру пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області безпідставно не врахувало фактично отриману позивачем у складі грошового забезпечення: матеріальну допомогу на оздоровлення за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням, чим порушило права та законні інтереси позивача.
Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги, в частині включення одноразової грошової допомоги при звільненні до складу грошового забезпечення, яке повинно враховуватися при нарахуванні пенсії позивача, оскільки така виплата, на переконання суду хоч і підпадає під ознаки одноразової допомоги, проте відносяться до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту при звільненні громадян, зокрема колишніх працівників ОВС. Зазначена правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду України від 12 вересня 2017 року, прийнятому у справі № 21-1115а16.
Також не підлягають задоволенню вимоги в частині включення індексації до складу грошового забезпечення, яке повинно враховуватися при нарахуванні пенсії позивача з огляду на відсутність таких виплат у наданій позивачем довідці.
Щодо дати, з якої необхідно провести перерахунок та виплату недоотриманої суми пенсії суд, зазначає зокрема про таке.
За вимогами статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Право позивача на перерахунок пенсії є беззаперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань, а бездіяльність відповідача у справі не відповідає вимогам статті 22 Конституції України та іншим положенням чинного законодавства, якими передбачено проведення перерахунку пенсій колишнім працівникам органів внутрішніх справ у зв'язку зі збільшенням грошового забезпечення поліцейських.
Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно до ч. 2 Положення про Пенсійний фонд України, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року №280, Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ врегульовані Порядком.
За змістом положень пункту 24 Порядку органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають відновленню з 09.07.2018 року, оскільки саме з цього моменту відповідачем відмовлено позивачу у перерахунку сум пенсії з урахуванням наданої довідки від 14.03.2018 року № 12 про розмір матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням, в якій (довідці) вже були включено, зокрема: матеріальну допомогу на оздоровлення, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
За таких обставин, відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплату судового збору у розмірі 352,40 грн. (704,80/2, пропорційно до задоволених позовних вимог) підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Щодо решти сплаченої позивачем суми 6 грн. (710,80-704,80), останній з вимогою про їх повернення як надміру сплачених до суду не звертався.
Щодо клопотання позивача про зобовязання відповідача подати звіт про виконання рішення суду суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України покладання такого зобов'язання на відповідача є правом, а не обовязком суду, яке може використовуватися в залежності від наявності обєктивних обставин, що підтверджувалися б відповідними доказами. У звязку з тим, що позивачем не надано обґрунтованих доказів того, що вказане рішення суду не буде виконано відповідачем протягом тривало часу, підстав для задоволення вказаного клопотання суд не вбачає.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна