Справа № 357/14843/17
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Бондаренко О.В.,

при секретарі Дзеціній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду № 4 заяву ОСОБА_1, про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень на виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, про визнання дій протиправними та зобовязання вичинити дії -

В С Т А Н О В И В :

25.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою мотивуючи тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду, у справі № 357/14843/17 2-а/357/12/18, від 16.05.2018 року було зобов'язано Білоцерківське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії згідно довідки про заробітну плату в зоні відчуження в період з 15.06.1986 року по 30.06.1986 року № 19-291-17/Б-290, починаючи з 01.11.2017 року. Білоцерківським об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України в Київській області на дане рішення було подано апеляційну скаргу, однак, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2018 року апеляційну скаргу Білоцерківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Київській області було повернуто особі, яка її подала. Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання, тобто рішення Білоцерківського міськрайонного суду у справі №357/14843/17 набрало законної сили 02.08.2018 року. Згідно ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно є підставою для його виконання. Відповідачем порушено вимоги ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо строків призначення пенсії за рішенням суду, а саме: Білоцерківське об'єднане Управління ПФУ в Київській області повинно було 20.08.2018 року прийняти рішення та здійснити перерахунок та в даному місяці виконати рішення, яке набрало законної сили. Однак, відповідач на виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду та одержаних документів провело відповідний перерахунок пенсії та виплатило позивачу пенсію в розмірі 7481, 98 гри. за вересень місяць 2018 року. 29.08.2018 року він звернувся до Білоцерківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою стосовно невиконання рішення суду в повному обсязі, та 12.09.2018 року за вих. №694/Б-01 була надана відповідь і розпорядження № 826052 від 17.08.2018 року щодо перерахунку пенсії та її призначення. Також, у відповіді повідомлялося, що ту суму боргу, яка підлягає виплаті в період з 01.11.2017 року по період набрання рішенням суду 1-ї інстанції законної сили, буде виплачено згідно порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затверджених ПКМ України № 649 від 22.08.2018 року. Дана постанова являється бюрократичною, яка підозрює сумнів судової системи та забезпечує контроль виплати грошових коштів по рішенню суду в сумнівні, невизначені постановою строки виплати даної заборгованості і ставить дану постанову вище над судом та законодавством України, що забезпечує судову тяганину та упередженість для громадян стосовно виконання судових рішень та ставить Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в нижчу ланку юридичної сили. Він повторно звернувся до спеціалістів Управління Пенсійного фонду України в Київській області з приводу ходу виконання судового рішення, на що спеціалісти дали усну відповідь в тому, що згідно ПКМ України № 649 від 22.08.2018 року комісія, яка повинна була бути затверджена та складена в кількості 7-ми чоловік, ще не створена і коли буде створена невідомо. Це було усне звернення 08.10.2018 року в пункті прийому громадян по вул. Яр. Мудрого, 2 в м. Біла Церква. На початку жовтня 2018 року він знову одержав пенсію в розмірі 7481, 98 гри., а перерахунок, тобто заборгованість з 01.11.2017 року не отримав. Отже, сума пенсії за період з 01.11.2017 року про 31.08.2018 року не виплачена на даний час і коли буде виплачена і з яких причин затримка в даній бюрократичній системі невідомо стосовно строків виконання. У звязку з цим просив визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність, вчинених Білоцерківським об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України в Київській області, стосовно виконання судового рішення, допустити негайне виконання судового рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 16.05.2018 року по справі № 357/14843/17 2-а/357/12/18 стосовно виконання рішення в повному обсязі, зобов'язати Білоцерківське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Київській області надати звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.10.2018 року було прийнято до провадження дану заяву та призначено судове засідання для її розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив задовольнити вимоги в повному обсязі.

Представник позивача, за довіреністю у справі, ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав викладені у заяві обставини та просив задовольнити вимоги в повному обсязі.

Представник Білоцерківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Київській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду відзив на заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутності представника пенсійного фонду та відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі, мотивуючи тим, що 10.08.2018 року до управління надійшла ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2018 року, якою апеляційну скаргу Білоцерківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Київській області було повернуто особі, яка її подала. На виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2018 року управлінням проведено відповідний перерахунок пенсії. Розмір пенсії після перерахунку з 01.11.2017 року складає 7481,98 грн., яку отримує ОСОБА_1 Керуючись пунктом 4.9 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846, управління надсилає виписку з розпорядження про перерахунок пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії з 01.11.2017 року. Для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобовязання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період роботи до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649. Згідно п. 6,7,8 цього Порядку, перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. Комісія приймає рішення про наявність або відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку. Таким чином, у вересні 2018 року ОСОБА_1 нараховано та виплачено новий розмір пенсії за вересень 2018 року в розмірі 7481,98 грн. Сума пенсії за період з 01.11.2017 року по 31.08.2018 року буде виплачена після винесення рішення комісії Пенсійного фонду України.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.56-62), рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2018 року, у справі № 357/14843/17, позов ОСОБА_1 до Білоцерківського обєднаного управління пенсійного фонду України Київської області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, задоволено частково та визнано протиправними дії Білоцерківського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії згідно довідки №19-291-17/Б-290 про з/п в зоні відчуження в період з 15.06.1986 року по 30.06.1986 року та її виплати, зобовязано Білоцерківське обєднане Управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок пенсії та її виплату ОСОБА_1 згідно довідки №19-291-17/Б-290 про з/п в зоні відчуження в період з 15.06.1986 року по 30.06.1986 року, починаючи з 01.11.2017 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2018 року (а.с. 76) апеляційну скаргу Білоцерківського обєднаного управління пенсійного фонду України Київської області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2018 року повернуто особі, яка її подала.

Отже, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2018 року набрало законної сили 02.08.2018 року.

28.08.2018 року позивач ОСОБА_1, на підставі заяви від 15.08.2018 року ( а.с. 80), отримав рішення суду від 16.05.2018 року та виконавчий лист у справі № 357/14843/17, однак, як встановлено в судовому засіданні даний виконавчий документ не був поданий до виконавчої служби для примусового виконання відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

При вирішенні заяви в частині звернення до негайного виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2018 року у справі № 357/14843/17, суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Як вже зазначалося, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2018 року було зобов'язано Білоцерківське обєднане Управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок пенсії та її виплату ОСОБА_1 згідно довідки №19-291-17/Б-290 про з/п в зоні відчуження в період з 15.06.1986 року по 30.06.1986 року, починаючи з 01.11.2017 року.

Отже, положення п. 1 ч. 2 ст. 371 КАС України не можуть бути застосовані судом при вирішення питання про допущення рішення суду до негайного виконання, оскільки в межах адміністративної справи № 357/14843/17, про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії заявнику, заявлені ним вимоги не є тотожним до вимог про стягнення суми заборгованості за якими можливо допустити негайне виконання рішення. Таким чином, заява в цій частині є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 357/14843/17, суд виходить з наступного.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З наведеного слідує, що повноваження адміністративного суду накладати на суб'єкта владних повноважень зобов'язання подати звіт про виконання рішення суду є правом суду, а не його обов'язком, реалізація якого можлива у випадку доведення позивачем або встановлення судом під час розгляду справи, що за відсутності такого контролю рішення суду залишиться не виконаним, чи для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

В силу принципу офіційності суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, у тому ж кількісному і, якщо це можливо, персональному складі, а також у тому ж судовому засіданні, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, який програв справу і на якого покладено певні обов'язки, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов'язків згідно із судовим рішенням та можливості суб'єкта владних повноважень їх виконати.

Таким чином, КАС України чітко визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено саме на суд, який, в разі неподання такого звіту, ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф.

Разом з тим, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2018 року на відповідача не було покладено обов'язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії». Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki) від 13.06.2006 № 2132/02, пп. 24-27, пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» від 12.05.2011 № 11944/05).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов'язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід'ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine) від 26.04.2005 № 29439/02 та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine) від 19.02.2009 № 1811/06).

Таким чином, аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

На обґрунтування необхідності встановлення судового контролю за виконанням рішення суду позивач зазначив, що у нього є сумніви у намірах відповідача виконати рішення суду.

Разом з цим, суд зазначає, що самі по собі сумніви позивача не можуть бути самостійною підставою для покладення на відповідача додаткових обов'язків, пов'язаних з виконанням рішення суду. Крім того, заходи судового контролю встановлюються у разі наявності підстав для ухилення від виконання судового рішення. До того ж рішення суду в адміністративній справі №357/14843/17 стосується здійснення перерахунку та виплати пенсії, а не стягнення визначеної судом суми.

Судом також встановлено, що станом на 03.12.2018 позивачем отримано виконавчий лист, який виданий в межах адміністративної справи №357/14843/17, який підлягає пред`явленню до виконання, тобто вчиненню дій щодо примусового виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2018 року у справі №357/14843/17, однак позивачем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» дії не вчинялись.

Також, з матеріалів справи (а.с. 94, 105), вбачається, що на виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2018 року, відповідачем було проведено відповідний перерахунок пенсії згідно розпорядження від 15.08.2018 року, розмір пенсії ОСОБА_1 після перерахунку складає 7481,98 грн., яку він отримує, що визнається позивачем.

З протоколу Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 21.08.2018 року ( а.с. 106) вбачається, що на виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2018 року, позивачу було проведено перерахунок пенсії і за період з 01.11.2017 року по 31.08.2018 року нарахована сума коштів в розмірі 25736,90 грн.

Таким чином, матеріали справи містять докази про вчинення відповідачем дій направлених на виконання рішення суду в добровільному порядку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява в частині зобов'язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення не обґрунтована та не підлягає до задоволення.

Слід зазначити, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, при цьому, у випадку невиконання відповідачем рішення суду, позивач не позбавлений права звернути його до примусового виконання в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

При вирішенні заяви в частині визнання рішень, дій чи бездіяльності вчинених Білоцерківським обєднаним управлінням пенсійного фонду України в Київській області стосовно виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/14843/17, протиправними, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи. Отже, виконуючи рішення суду, відповідач зобов'язаний враховувати обставини, встановленні судовим рішенням. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Приписами ч. 1 ст. 383 КАС України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб'єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України можливе лише у разі встановлення факту невиконання таким суб'єктом владних повноважень дій зобов'язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Як встановлено судом, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 16.05.2018 року має зобовязальний характер щодо здійснення Білоцерківським об'єднаним Управління Пенсійного фонду України в Київській області перерахунку та виплати пенсії згідно довідки про заробітну плату в зоні відчуження в період з 15.06.1986 року по 30.06.1986 року № 19-291-17/Б-290, починаючи з 01.11.2017 року. На виконання даного рішення відповідачем проведено перерахунок пенсії та визнано її розмір, отже рішення виконано в добровільному порядку в частині, а за період з 01.11. 2017 року по 31.08.2018 року заборгованість в сумі 25736,90 грн. по даний час не виплачена.

Як вбачається з матеріалів справи, виконуючи рішення суду Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України керувалось пунктом 4.9 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846, та відповідно провели перерахунок та виплачують пенсію позивачу з вересня 2018 року в розмірі 7481, 98 гри.

Згідно п. 6,7,8 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649, для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобовязання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період роботи до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється після перевірки обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, яка проводиться комісією з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду Пенсійного фонду України. Комісія приймає рішення про наявність або відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

Таким чином, сума коштів за період з 01.11.2017 року по 31.08.2018 року має бути виплачена після винесення рішення комісією Пенсійного фонду України з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, а в даному випадку до суду надано докази щодо проведення боржником перерахунку, нарахування відповідної суми боргу, а доказів щодо розгляду комісією з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду Пенсійного фонду України даного питання та прийняття відповідного вішення до суду не надано.

Позивач також посилається на те, що відповідач порушив вимоги Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та не провів перерахунок та виплату пенсії у визначені строки.

Так, згідно п. 5 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Судом встановлено, що відповідач отримав рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2018 року 22.05.2018 року, 15.06.2018 року подав апеляційну скаргу на дане рішення, 02.08.2018 року Київським апеляційним адміністративним судом постановлена ухвала про повернення апеляційної скарги, яку Білоцерківське обєднане управління пенсійного фонду України Київської області отримало 10.08.2018 року, 17.08.2018 року було здійснено перерахунок пенсії позивача та 21.08.2018 року було складено протокол щодо розміру перерахунку пенсії за період з 01.11.2017 року по 31.08.2018 року для направлення його до комісії з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду Пенсійного фонду України для прийняття рішення про наявність або відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

Таким чином, відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача, прийнято відповідне рішення протягом 10 днів з дня надходження рішення суду.

Слід зазначити, що з наданих відповідачем матеріалів ( а.с. 107-108) вбачається, що 03.09.2018 року було винесено наказ про утворення комісії з припинення Білоцерківського обєднаного управління пенсійного фонду України Київської області, відповідно до постанови КМ України від 22.08.2018 року № 628 «Про деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», наказу Головного управління Пенсійного воду України у Київські області від 31.08.2018 року № 552 «Про призначення голів комісій з припинення підпорядкованих управлінь головного управління Пенсійного фонду України у Київські області», у звязку з реорганізацією Білоцерківського обєднаного управління пенсійного фонду України Київської області шляхом приєднання.

Таким чином, враховуючи, що законодавством визначений порядок виконання рішення суду, позивач не скористався своїм правом на виконання рішення в примусовому порядку та не надав доказів в підтвердження вимог щодо протиправності рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень на виконання рішення суду, суд, перевіривши аргументи, наведені у заяві, не встановив обставин протиправності дій відповідача та порушення ним прав та інтересів позивача ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.248, 250, 371, 382, 383 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1, про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень на виконання рішення суду, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 05.12.2018 року.

СуддяОСОБА_3