Справа № 501/2701/18
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 501/2701/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65104, м. Одеса, пл. Бориса Деревянка, 1) про визнання протиправною та скасування постанови ВП№56493844 від 14.08.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 24.09.2018 року адміністративну справу №501/2701/18 за адміністративною позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови ВП№56493844 від 14.08.2018 року направлено за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

31 жовтня 2018 року справа №501/2701/18 надійшла до Одеського окружного адміністративного суду та відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю по справі ОСОБА_1

Ухвалою від 05.11.2018 року адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України залишено без руху у зв'язку з невідповідністю вимогам ст.161 КАС України, та встановлено термін для усунення недоліків шляхом надання до суду доказів сплати судового збору з доказами його зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України за даною позовною заявою.

23 листопада 2018 р. від позивача до суду надійшла заява (вх. №ЕП/6779/18) на виконання ухвали суду від 05.11.2018 року, разом з якою надано копію платіжного доручення №2209 від 22.11.2018 року на суму 1762,60 грн., чим усунені недоліки, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 27 листопада 2018 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №501/2701/18. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду окремих категорій термінових справ та призначено судове засідання на 04.12.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 20.08.2018 року з Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на адресу Управління надійшла постанова ВП№56493844 від 14.08.2018 року про накладення подвійного штрафу у розмірі 10200 грн., яка на думку представника позивача є протиправною та прийнятою з порушенням вимог ОСОБА_2 України «Про виконавче провадження». Представник позивача зазначив, що 05.06.2018 року отримавши постанову старшого державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП№56493844 від 29.05.2018 року ОСОБА_3 управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було повідомлено державного виконавця про наявність обставин, які ускладнюють виконання рішення суду та направлено заяву про відкладення провадження виконавчих дій. При цьому, позивачем було направлено запит до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області щодо надання підтвердження достовірності інформації, зазначеної у довідці від 28.09.2018 року №1335. Однак, відповідачем не було враховано таких обставин та 27.07.2018 року було винесено постанову ВП№56493844 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн., яку 13.08.2018 року позивачем оскаржено до Іллічівського міського суду Одеської області. З огляду на зазначене, вказуючи на вжиття позивачем всіх необхідних дій для належного виконання рішення суду, представник позивача вважає протиправною постанову ВП№56493844 від 14.08.2018 року про накладення на ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Одеській області подвійного штрафу у розмірі 10200 грн.

03 грудня 2018 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти задоволення адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, представник зазначив, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа №501/2640/17, виданого Іллічівським міським судом Одеської області від 23.05.2018 року про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_4 пенсії, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірах з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських на період з 13 листопада 2016 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988, згідно довідки № 1335 від 28.09.2017р., з урахуванням індексації і з виплатою різниці між розмірами перерахованої та виплачуваної пенсії за минулий час за 12 місяців, з дня подання до ГУ ПФУ довідки №1335 від 28.09.2017, починаючи з 13.11.2016р. На думку представника відповідача, ГУ ПФУ в Одеській області за формальними підставами не виконувало рішення суду № 501/2640/17, ігноруючи вимоги чинного законодавства. 03.07.2018 року до відділу надійшов лист стягувача про те що рішення суду не виконується з проханням застосувати до ГУ ПФУ заходи реагування. 27 липня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ГУ ПФУ в Одеській області у розмірі 5100,00 грн. 13 серпня 2018 року до відділу надійшла повторна заява стягувача про те що рішення суду не виконується, з проханням застосувати до ГУ ПФУ заходи реагування. 29 жовтня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200,00 грн. Посилаючись на ст.ст. 63, 75 ОСОБА_2 України «Про виконавче провадження», представник позивача зазначив, що державним виконавцем виконавчі дії проведено у чіткій відповідності до норм чинного законодавства, а отже оскаржувана постанова про накладення подвійного штрафу є правомірною та підстав для її скасування немає.

04 грудня 2018 року від представника позивача до суду надійшло клопотання (вх.№37376/18), в якому представник просив суд розглянути справу без його участі за правилами письмового провадження.

04 грудня 2018 року від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у порядку письмового провадження (вх.№37383/18).

З урахуванням заяв учасників справи про розгляд справи без їх участі, судом вирішено розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження відповідно до ч.3 ст.194 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25.01.2018 року по справі №501/2640/17 позовну заяву ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження м.Одеса, вул.Канатна, 83, ) щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2) з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, яка викладена в листі ГУ ПФУ від 23.11.2017р. №1807/Д-11. Зобовязано ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Одеській області місцезнаходження м.Одеса, вул.Канатна, 83, ) провести перерахунок призначеної ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2) пенсії, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірах з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських на період з 13 листопада 2016 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988, згідно довідки №1335 від 28.09.2017р. з урахуванням індексації і з виплатою різниці між розмірами перерахованої та виплачуваної пенсії за минулий час за 12 місяців, з дня подання до ГУ ПФУ довідки №1335 від 28.09.2017р., починаючи з 13.11.2016р. В іншій частині позову відмовлено.

Встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати протягом пятнадцяти днів, з дня набрання рішенням законної сили, звіту про його виконання.

Вищезазначене рішення Іллічівського міського суду Одеської області набрало законної сили 17.04.2018 року.

23 травня 2018 року Іллічівським міським судом Одеської області видано виконавчий лист №501/2640/17 про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області місцезнаходження м.Одеса, вул.Канатна, 83, ) провести перерахунок призначеної ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2) пенсії, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірах з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських на період з 13 листопада 2016 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988, згідно довідки №1335 від 28.09.2017р. з урахуванням індексації і з виплатою різниці між розмірами перерахованої та виплачуваної пенсії за минулий час за 12 місяців, з дня подання до ГУ ПФУ довідки №1335 від 28.09.2017р., починаючи з 13.11.2016р.

20 травня 2018 року від ОСОБА_4 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшла заява про відкриття виконавчого провадження.

29 травня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження ВП№56493844 з примусового виконання виконавчого листа № 501/2640/17 від 23.05.2018 року, виданого Іллічівським міським судом Одеської області, яку 29.05.2018 року було направлено та 05.06.2018 року отримано позивачем, що підтверджується штампом ГУ ПФУ в Одеській області про отримання вхідної кореспонденції.

У відповідь на зазначений лист 14.06.2018 року ОСОБА_3 управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області направлено заяву про відкладення провадження виконавчих дій, який отримано відповідачем 22.06.2018 року (вх.№11046/091-32/99/В4).

В листі позивач зазначив про неможливість виконання рішення суду у звязку з тим, що довідка Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області від 28.09.2017 року №1335, на підставі якої необхідно здійснити перерахунок пенсії, в ГУ ПФУ в Одеській області відсутня, та до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області направлено відповідний запит щодо надання довідки про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_4 за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення.

03 липня 2018 року на адресу відповідача надійшла заява ОСОБА_4 (вх.№4669/091-33/39/В4), в якій заявник просив вжити відповідних мір реагування у звязку невиконанням ОСОБА_3 управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області рішення суду.

27 липня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 прийнято постанову ВП№56493844 про накладення штрафу на боржника ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Одеській області за невиконання рішення суду у розмірі 5100 грн.

Вищевказану постанову від 27.07.2018 року отримано позивачем 03.08.2018 року (вх.№9325/02).

13 серпня 2018 року на адресу відповідача надійшла заява ОСОБА_4, в якій останній просив вжити відповідних заходів впливу до ГУ ПФУ в Одеській області з метою виконання рішення суду, у звязку з його невиконанням боржником. (вх.№5854/091-33/39/В4).

14 серпня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 прийнято постанову ВП№56493844 про накладення штрафу у подвійному розмірі 10200 грн. на боржника -ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Одеській області за невиконанням рішення суду.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою від 14.08.2018 року, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються ОСОБА_2 України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі за текстом - ОСОБА_2 № 1404-VІІІ).

Статтею 1 цього ОСОБА_2 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому ОСОБА_2 органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим ОСОБА_2, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього ОСОБА_2, а також рішеннями, які відповідно до цього ОСОБА_2 підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 ОСОБА_2 №1404-VІІІ виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Пунктом 6 частиною 1 статті 3 ОСОБА_2 України «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього ОСОБА_2 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 5 ОСОБА_2 №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим ОСОБА_2 випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються ОСОБА_2 України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього ОСОБА_2, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п.1 ч. 1 ст. 26 ОСОБА_2 України Про виконавче провадження).

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.26 ОСОБА_2 №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.63 ОСОБА_2 №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього ОСОБА_2, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 75 ОСОБА_2 України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України визначає, що в разі якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов'язаний вчинити певні дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин, тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. (для юридичних осіб), а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин у вигляді штрафу у подвійному розмірі - 10200 грн.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником рішення суду, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем, станом на дату винесення спірної постанови від 14.08.2018 року ОСОБА_3 управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не виконано рішення Іллічіського міського суду Одеської області від 25.01.2018 року по справі №501/2640/17 як у добровільному порядку так і в межах виконавчого провадження №56493844 щодо його примусового виконання, відкритого на підставі виконавчого листа №501/2640/17 від 23.05.2018 року.

Визначальною підставою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин.

Поважними, в розумінні вищенаведених норм ОСОБА_2 України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власної поведінки та волі.

У позовній заяві поважність причин невиконання рішення суду у справі № 501/2640/17 обґрунтована тим, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відсутня довідка ліквідаційної комісії ГУ МВС в Одеській області №1335 від 28.09.2017 року, на підставі якої згідно рішення суду позивач мав здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4

У звязку з чим позивачем 25.04.2018 року було надіслано запит (№6508/03) щодо надання вищезазначеної довідки про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_4 за 24 останні календарні місяці служби.

Водночас судом встановлено, що вищезазначену довідку від 28.09.2017 року №1335 позивачу було надано ОСОБА_4 24.07.2018 року.

Отже станом на 24.07.2018 року у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області була можливість виконати рішення суду та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 без будь-яких перешкод для цього, у тому числі повязаних із нібито відсутністю цієї довідки у позивача.

Однак, позивачем було направлено вищевказану довідку до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області з проханням перевірити та підтвердити достовірність інформації (лист від 07.08.2018 року №12774/03), викладеній в довідці.

Суд вважає безпідставними посилання представника позивача на те, що на вищезазначений лист від 07.08.2018 року від Ліквідаційної комісії ГУ МВС в Одеській області відповіді щодо підтвердження достовірності інформації зазначеної у довідці від 28.09.2017 року №1335 не надходило, як на обставину обєктивної неможливості виконання рішення суду від 25.01.2018 року, оскільки достовірність такої інформації щодо грошових виплат, зазначених у довідці №1335 була перевірена судом в ході розгляду справи №501/2640/17 та встановлена рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25.01.2018 року, що набрало законної сили 17.04.2018 року та є обовязковим для виконання.

Більш того, як вірно вказує відповідач, описані дії боржника у виконавчому провадженні свідчать про формальний підхід до обов`язку виконати рішення суду, а підстава такого невиконання, що висувалася як обєктивна неможливість, видається уявною, оскільки ГУПФУ в Одеській області є відповідачем у справі №501/2640/17, та має право і можливість доступу до матеріалів справи №501/2640/17, їх копіювання, у тому числі довідки №1335 від 28.09.2017р., що напевно міститься в матеріалах справи, оскільки згідно саме її даних ГУПФУ в Одеській області має провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 за рішенням Іллічівського міського суду Одеської області.

Отже обєктивна неможливість виконати рішення суду, про яку заявляє відповідач, спростовується матеріалами справи і судом як аргумент позивача на користь його вимог відхиляється.

На час розгляду даної справи судом не спростована правомірність накладення штрафу за невиконання вперше рішення суду за постановою від 24.07.2018р. у розмірі 5100грн., отже у звязку із невиконанням у встановлений в ній термін повторно рішення суду держвиконавцем правомірно на підставі ст.ст.63,75 ОСОБА_2 накладено штраф у сумі 10200грн.

Отже, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів щодо виконання вищезазначеного рішення суду як у добровільному так і примусовому порядку суд дійшов висновку, що старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 правомірно прийнято постанову ВП№56493844 від 14.08.2018 року про накладення подвійного штрафу у розмірі 10200 грн. за повторне невиконання рішення суду відповідно до виконавчого листа №501/2640/17 від 23.05.2018 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 ОСОБА_2 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1.2 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доводи відповідача в обґрунтування правомірності прийнятого спірного є доречними, відповідають вимогам ОСОБА_2 України «Про виконавче провадження» та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Аргументи позивача судом відхиляються як такі, що не свідчать про обєктивну неможливість виконати рішення суду.

Суд зауважує, що відповідно до ч.ч.1,3 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

В матеріалах справи відсутні докази, що позивач як боржник у виконавчому провадженні звернувся до суду із заявою про зміну чи встановлення порядку виконання рішення у справі №501/2640/17 у звязку з існуванням, як ним стверджується, обставин, що істотно ускладнювали виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, викладених у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Керуючись ст.ст.129, 241-246, 250, 260-262, 268, 269, 271, 272, 287, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65104, м. Одеса, пл. Бориса Деревянка, 1) про визнання протиправною та скасування постанови ВП№56493844 від 14.08.2018 року відмовити.

Розяснити учасникам справи, що судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення згідно ч.6 ст.287 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.