Справа № 0440/5372/18
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2018 року Справа № 0440/5372/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук Борисенко Н.В.
при секретарі судового засідання - Музиці Я.І.
представника позивача - ОСОБА_2
представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління житлово комунального господарства капітального будівництва Новомосковської міської ради про визнання дій незаконними та поновлення на посаді,-
16.07.2018 ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління житлово комунального господарства капітального будівництва Новомосковської міської ради, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ №29-к Управління житлово комунального господарства капітального будівництва Новомосковської міської ради від 30.05.2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу майна та комунальної власності та поновити ОСОБА_1 на цій посаді.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 2005 року працювала на посаді головного спеціаліста відділу майна та комунальної власності Управління житлово-комунального господарства капітального будівництва. 30.05.2018 року наказом №29-к позивача було звільнено із посади головного спеціаліста відділу майна та комунальної власності на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Позивач не погоджується із вказаним звільненням, оскільки посада головного спеціаліста відділу УЖКГ та КБ не була скорочена, а передана до Новомосковського міськвиконкому, проте їй ніхто не запропонував перейти на цю посаду до міськвиконкому в управління економіки.
Ухвалою суду від 18.07.2018 позовна заява була залишена без руху на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України та зобовязано позивача протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали надати до суду копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи (для відповідача) у відповідності до вимог ч.1 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою суду від 13.09.2018 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Ухвалою суду від 29.11.2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Новомосковську міську раду було відмовлено.
Позивач та представник позивача у судове засідання зявились, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.
Представники відповідача у судове засідання зявились, надали до суду письмовий відзив, в якому у задоволенні позовних вимог просили відмовити в повному обсязі та зазначили, що звільнення позивача відбулось на підставі ліквідації відділу майна та комунальної власності управління житлово комунального господарства та капітального будівництва Новомосковської міської ради та КБ Новомосковської міської ради Дніпропетровської області зі скороченням двох штатних одиниць. Виконавчий комітет Новомосковської міської ради в свою чергу являється іншою юридичною особою, тоді як в структурі УЖКГ та КБ Новомосковської міської ради позивачу було запропоновано альтернативну посаду, від якої позивач відмовилась. З огляду на викладене, представники відповідача вважають позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представників відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши наявні у справі докази та проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд встановив такі обставини справи.
ОСОБА_1 була прийнята по переводу до Управління ЖКГ та КБ з 17.08.2011 року відповідно до наказу № 1-к від 17.08.2011 головним спеціалістом відділу капітального будівництва з присвоєним їй 11 рангу.
У період з 05.09.2011 року по 07.07.2014 року ОСОБА_1 знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується наказом №7-к від 05.09.2011 року.
У період з 16.09.2014 року по 20.06.2017 року позивач знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за другою дитиною відповідно до наказу №36-к від 15.09.2014 року.
З 21.06.2017 року ОСОБА_1 приступила до роботи після відпустки по догляду за дитиною відповідно до наказу 42-к від 21.06.2017 року.
У період з 22.06.2017 року по 04.07.2017 року ОСОБА_1 знаходилась у щорічній відпустці відповідно до наказу №43-к від 22.06.2017 року.
У період з 05.07.2017 року по 05.01.2018 року позивач знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку відповідно до наказу 48-к під 04.07.2017 року.
З 06.01.2018 року позивач була переведена на посаду головного спеціаліста відділу майни та комунальної власності, після виходу з відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку.
12.03.2018 року Новомосковською міською радою 7-го скликання було прийнято рішення № 587 «Про затвердження структури та кількісного складу органу місцевого самоврядування м. Новомосковська».
Відповідно до підпункту 2 п. 2 рішення рада вирішила УЖКГ та КБ Новомосковської міської ради провести скорочення 2 штатних одиниць згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП в строки відповідно чинного законодавства.
30.05.2018 року начальник УЖКГКБ Новомосковської міської ради видав Наказ №29-к про звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст.40 КЗпП України.
04.06.2018 року позивач отримала наказ про звільнення та трудову книжку з проведенням повного розрахунку.
Не погоджуючись із зазначеним наказом №29-к від 30.05.2018 року позивач звернулась до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.
12.03.2018 року Новомосковською міською радою 7-го скликання було прийнято рішення № 587 «Про затвердження структури та кількісного складу органу місцевого самоврядування м. Новомосковська».
Відповідно до підпункту 2 п. 2 рішення рада вирішила УЖКГ та КБ Новомосковської міської ради провести скорочення 2 штатних одиниць згідно п. 1 ст. 40 КЗпП в строки відповідно чинного законодавства.
Підпунктом 6 п.6 зазначеного рішення затверджено кількість УЖКГ та КБ Новомосковської міської ради у кількості 12 штатних одиниць.
Згідно із статтею 43-1 КЗпП розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадку звільнення з підприємства, установи, організацій де немає первинної профспілкової організацій та у інших випадках, передбачених законодавством.
Після затвердження нового штатного розпису працівники, посади яких скорочуються, персонально попереджаються про вивільнення, порядок вивільнення працівників закріплено ст. 49-2 КЗпП про наступне вивільнення працівників попереджують не пізніше ніж за два місяці. Доцільно здійснити попередження працівника про майбутнє звільнення письмово під розписку та вказати дату такого вивільнення. Це виключить посилання працівника на відсутність такого повідомлення, а у випадку пізнішого ніж у встановлений строк вивільнення унеможливить спір щодо зміни дати вивільнення на пізніший термін у зв'язку з припиненням пошуку роботи та переконанням працівника про скасування рішення про звільнення.
Позивачем у судовому засіданні не заперечувалось, що наказом № 44 від 19.03.2018 року «Про ліквідацію відділу майна та комунальної власності», на виконання рішення Новомосковської міської ради № 587 від 12.03.2018 року та вимог КЗпП, ОСОБА_1 була попереджена про заплановане звільнення 31.05.2018 року.
Також сторонами у судовому засіданні і не заперечувався той факт, що ОСОБА_1 було запропоновано рівнозначну вакантну посада головного спеціаліста відділу благоустрою та екологічного забезпечення, а саме їй була запропонована рівнозначна посада - це посада головного спеціаліста з питань благоустрою УЖКГ та КБ, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції органу місцевого самоврядування.
Суд зазначає, що вказане відповідає вимогам ч.7 ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Крім того керівництвом УЖКГ та КБ Новомосковської міської ради 30.05.2018 року було запропоновано позивачу перевестись на рівнозначну посаду - головного спеціаліста в УЖКГ та КБ Новомосковської міської ради, де посадові оклади на скороченій посаді та пропонованій були однакові, проте ОСОБА_1 відмовилась від пропонованої посади.
Таким чином, суд зазначає, що ОСОБА_1 відповідачем було запропоновано інші посади, що були рівнозначні скороченій з рівнозначним посадовим окладом, проте позивач відмовилась від запропонованої посади.
Суд звертає увагу, що передаючи вказану штатну одиницю до відділу економіки Новомосковського міськвиконкому, начальник УЖКГ та КБ не мав повноважень для того, щоб запропонувати позивачу перейти на цю посаду до Виконавчого комітету Новомосковською Міської ради, який не входить до структури Управління ЖКГ та КБ, а більш того здійснювати переводи на такі посади.
Щодо посилання ОСОБА_1 на статус одинокої матері, то суд зазначає, що для підтвердження цього статусу позивачем не було надано до відділу кадрів підприємства документів, а саме: копію свідоцтва про народження дітей та копії свідоцтва про укладення шлюбу та його розірвання, а тому вказане не береться судом до уваги, оскільки позивач не зробила жодних дій, які б дали можливість відповідачу дізнатись про її статус одинокої матері.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доказів, які б спростували доводи відповідача, позивач до суду не надала.
Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем після ліквідації відділу майна та комунальної власності УЖКГ та КБ Новомосковської міської ради та скорочення посади спеціаліст відділу майна та комунальної власності УЖКГКБ, на якій працювала ОСОБА_1, останній було запропоновано посаду рівнозначну останній, проте позивач відмовилась, а тому наказ Управління житлово комунального господарства капітального будівництва Новомосковської міської ради про звільнення ОСОБА_1 із посади головного спеціаліста відділу майна та комунальної власності було прийнято правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства України.
Відтак, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.
З урахуванням того, що позов не підлягає задоволенню, судові витрати слід покласти на позивача згідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 07 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_5