Справа № 375/1402/16-а
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 375/1402/16-а Суддя (судді) першої інстанції: Литвин О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

представника позивача Гуленкової Л.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 22 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити перерахунок раніше призначеної пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області (далі відповідач) про визнання дій управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області протиправними щодо відмови здійснити позивачу перерахунок пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітку за дні роботи у зоні ЧАЕС, з 28.11.1986 року по 30.11.1986 року; зобов`язання управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області здійснити перерахунок та виплатити позивачу пенсію по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітку за дні роботи у зоні ЧАЕС, з 28.11.1986 року по 30.11.1986 року, врахувавши тариф за основним місцем роботи 0,835 крб., середню кратність відповідно до зон небезпеки 2,611, роботу у надурочні години (6 годин щодня), роботу у вихідний день 30.11.1986 року, збережений за основним місцем роботи заробіток за дні роботи у зоні ЧАЕС - 47,5 крб. та премію відповідно до положення про преміювання - 44,55 крб., з 07.09. 2016 року.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 22 грудня 2016 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 22 грудня 2016 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На думку апелянта, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивачем надано належні докази щодо підтвердження наявності права для здійснення перерахунку пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітку за дні роботи у зоні ЧАЕС, з 28.11.1986 року по 30.11.1986 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач являється ліквідатором аварії на ЧАЕС 1-ї категорії та інвалідом ІІ групи по захворюванню, що спричинене наслідками Чорнобильської катастрофи і у зв`язку із цим перебуває як пенсіонер на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області та отримує пенсію по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків, тому вимога щодо проведення позивачу нарахування пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітку за дні роботи у зоні відчуження ЧАЕС з 28.11.1986 року по 30.11.1986 року у визначеному ним розмірі є обґрунтованою.

Позиція відповідачів обґрунтована тим, що позивач неодноразово звертався д із заявами про проведення перерахунку пенсії з врахуванням заробітної плати за період його роботи у зоні відчуження Чорнобильської АЕС в період з 28.11.1986 року по 30.11.1986 року, але по причині відсутності доказів розміру отримуваної ним заробітної плати у вказаний період часу йому відмовлено у проведенні такого перерахунку.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 22.12.2016 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги позивача до Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області задоволено, визнано дії Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області протиправними щодо відмови здійснити позивачу перерахунок пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітку за дні роботи у зоні ЧАЕС з 28.11.1986 року по 30.11.1986 року; зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області з 07.09.2016 здійснити перерахунок та виплатити позивачу пенсію по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітку за дні роботи у зоні ЧАЕС з 28.11.1986 року по 30.11.1986 року, врахувавши тариф за основним місцем роботи 0,835 крб., середню кратність відповідно до зон небезпеки 2,611 крб., роботу у надурочні години (6 годин щодня), роботу у вихідний день 30.11.1986 року, збережений за основним місцем роботи заробіток за дні роботи у зоні ЧАЕС - 47,5 крб. та премію відповідно до положення про преміювання - 44,55 крб.

Постановою Верховного Суду від 25.09.2018 року касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області задоволено частково, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач в період з 29.05.1986 року по 04.06.1986 року та з 28.11.1986 року по 28.12.1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та відповідно являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії (посвідчення Серії НОМЕР_1 ), є інвалідом ІІ групи по захворюванню, що спричинене наслідками участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (виписка з акту огляду МСЕК Серії КИО-1 №330760), у зв`язку із чим йому призначено пенсію по інвалідності.

08.05.2009 року відповідачем було проведено позивачу перерахунок раніше призначеної пенсії з врахуванням отриманої останнім заробітної плати під час роботи у зоні відчуженні в період грудня 1986 року. Підставою для проведення такого перерахунку була заява позивача та надана ним довідка КЗ «Рокитнянський трудовий архів» від 27.02.2009 року № 144 про заробітну плату із зазначенням посадового окладу за грудень місяць 1986 року, сум заробітної плати за понадурочну роботу, за простій, за виконання графіку, за перевиконання плану, доплати за класність та проведених відрахувань із заробітної плати.

Не погоджуючись з правильністю проведеного відповідачем перерахунку раніше призначеної пенсії, а саме з підстав неврахування відповідачем при проведенні перерахунку розміру отримуваної заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС в період з 28.11.1986 року по 30.11.1986 року, позивач 07.09.2016 звернувся до відповідача із заявою про повторне проведення перерахунку раніше призначеної пенсії з врахуванням заробітної плати за вказаний період часу.

Листом від 23.09.2016 року № 5503/03 управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області відмовило позивачу в задоволенні його вимог, у зв`язку із тим, що останній не надав відповідачу належних доказів про нарахування йому заробітної плати за період з 28.11.1986 року по 30.11.1986 року.

Позивач, вважаючи відмову відповідача протиправною, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що оскільки докази нарахування позивачу заробітної плати за його роботу у зоні відчуження в період з 28.11.1986 року по 30.11.1986 року відсутні, то відмова відповідача у проведенні перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії є правомірною.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Згідно ч.4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабміну України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабміну № 112 від 25.03.2014 року затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно якого визначено механізм обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків

Відповідно пп. 4 п. 3 Порядку у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що якщо робота проводилася вахтовим методом, визначення тривалості роботи у зоні відчуження і заробітної плати для обчислення пенсії здійснюється виходячи з того, що одна повна вахта (не менш як 14 робочих днів підряд) вважається повним місяцем.

Відповідно до п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою Пенсійного фонду № 22-1 від 25.11.2005 року довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Верховний Суд України в постанові від 15.12.2015 року (справа № 2-а/576/29/14) вказав на те, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки ВАТ «Рокитнотранс» від 20.08.1998 року № 70, позивач з 28.11.1986 року по 28.12.1986 року був зайнятий на роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Разом із тим, в посвідченні про відрядження № 327 зазначено, що позивач був відряджений у м. Чорнобиль.

З архівної довідки комунальної установи «Рокитнянський районний трудовий архів» від 02.11.2012 року № 338 вбачаються дані по нарахуванню заробітної плати в Рокитнянській автоколоні Таращанського РТП 13244 за період січень-грудень 1986 року.

Крім того, з довідки військової частини №74161 від 13.12.1986 року № 348, що завірена комунальною установою «Рокитнянський районний трудовий архів» 27.02.2009 року № 138, вбачається, що позивач у період з 28.11.1986 року по 13.12.1986 року відпрацював у 1, 2 зоні небезпеки 180 годин.

Колегія суддів зазначає, що наданні до матеріалів справи документи підтверджують факт перебування позивача на роботах у зоні ЧАЕС та нарахування позивачу заробітної плати у вказані періоди, зокрема, відповідно до довідки комунальної установи «Рокитнянський районний трудовий архів» від 02.11.2012 року № 338 позивачу за листопад 1986 року нараховано 231,63 крб.

При цьому, відповідачем не спростованого факту перебування позивача на роботах у зоні ЧАЕС за вищевказаний період.

Разом із тим, позивачем заявлено позовні вимоги щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітку за дні роботи у зоні ЧАЕС з 28.11.1986 року по 30.11.1986 року, врахувавши тариф за основним місцем роботи 0,835 крб., середню кратність відповідно до зон небезпеки 2,611, роботу у надурочні години (6 годин щодня), роботу у вихідний день 30.11.1986 року, збережений за основним місцем роботи заробіток за дні роботи у зоні ЧАЕС - 47,5 крб. та премію відповідно до положення про преміювання - 44,55 крб.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких довідок щодо нарахування позивачу вищевказаних сум саме у тому розмірі, що ним зазначений.

Довідка комунальної установи «Рокитнянський районний трудовий архів» від 02.11.2012 року № 338 містить лише загальний розмір нарахованої заробітної плати, без конкретизації її складових, коефіцієнтів, доплат, премій та інше.

Наданий позивачем розрахунок (а.с.13) не може бути належним доказом, оскільки зроблений без використання первинних документів.

Дана обставина не спростовує того факту, що позивачу було нараховано заробітну плату за листопад 1986 року, при цьому якщо у відповідача виникає необхідність з`ясувати розмір нарахованої позивачу заробітної плати саме за період з 28.11.1986 року по 30.11.1986 року, він наділений повноваженням витребувати у відповідної установи такий розрахунок.

Разом із тим, відсутність певних довідок при наявності інших первинних документів не може бути підставою для позбавлення позивача права на здійснення належного йому перерахунку пенсії та отримання відповідних сум, передбачених чинним законодавством України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що позивачем надано належні докази на підтвердження факту його перебування на роботах у зоні ЧАЕС та нарахування заробітної плати у вказані періоди, зокрема, відповідно до довідки комунальної установи «Рокитнянський районний трудовий архів» від 02.11.2012 року № 338 позивачу за листопад 1986 року нараховано 231,63 крб., натомість відповідачем не спростовано даної обставини, не наведено обґрунтованих причин неможливості застосувати при перерахунку пенсії позивачу розмір отриманої ним заробітної плати за період з 28.11.1986 року по 30.11.1986 року відповідно до зазначеної довідки.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 22 грудня 2016 року та ухвалення нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 22 грудня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області протиправними щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітку за дні роботи у зоні ЧАЕС з 28.11.1986 року по 30.11.1986 року.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітку за дні роботи у зоні ЧАЕС з 28.11.1986 року по 30.11.1986 року відповідно до довідки комунальної установи «Рокитнянський районний трудовий архів» від 02.11.2012 року № 338 з 07.09.2016 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 05.12.2018.

Головуючий суддя: Є.В Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев