Справа № 9901/765/18
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

29 листопада 2018 року

Київ

справа №9901/765/18

адміністративне провадження №П/9901/765/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Васильєвої І.А., Пасічник С.С., Ханової Р.Ф.,

при секретарі судового засідання Лисенко О.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Бороха С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними,

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

03.09.2018 ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія) про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить суд визнати протиправним ненадання відповідачем інформації щодо кількості членів ВККС, які проголосували за надання рекомендації ОСОБА_3; кількості членів ВККС, які проголосували проти надання рекомендації ОСОБА_3

06.09.2018 ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відкрито провадження у адміністративній справі № 9901/765/18 за позовом ОСОБА_1 до ВККС про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Справу призначено до розгляду у судовому засіданні 18.10.2018.

03.10.2018 судом отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ВККС відмовити.

18.10.2018 у судовому засіданні оголошено перерву до 15.11.2018. В свою чергу, 15.11.2018 позивач у судове засідання не з'явився. Судове засідання з розгляду справи призначено на 29.11.2018.

29.11.2018. у судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у адміністративному позові та просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов. Представник ВККС просив суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВККС про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення про відмову у задоволенні позову.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем не було надано інформацію щодо кількості членів ВККС, які проголосували «за» та «проти» рішення, на підставі якого ОСОБА_3 рекомендовано призначити на посаду судді. Позивач вважає такі дії ВККС наданням неповної інформації на запит, що є порушенням законодавства про доступ до публічної інформації та прав позивача.

Позивач вказує, на те, що відповідно до Регламенту ВККС, рішення колегії Комісії ухвалюється більшістю голосів. У разі рівності голосів голос головуючого на засіданні є вирішальним. Член Комісії під час ухвалення рішення голосує за або проти. Таким чином, на думку позивача, дані про кількість голосів за та проти призначення судді ОСОБА_3 є у володінні Комісії.

ОСОБА_1 посилається на положення Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про доступ до публічної інформації», які передбачають реалізацію конституційного права позивача вільно збирати та одержувати інформацію. Надання неповної інформації на запит становило втручання у право позивача на інформацію, і таке обмеження не відповідало встановленим правовим нормам.

Позивач звертає увагу, що запитувана інформація не є службовою. Також, відповідачем при обмеженні доступу до запитуваної інформації не було застосовано «трискладового тесту». ОСОБА_1 наголошує на тому, що запитувана ним інформація становить суспільний інтерес.

На підтвердження своїх доводів позивач зазначає про те, що Вища рада правосуддя неодноразово надавала на запити про доступ до публічної інформації дані щодо кількість голосів «за» та «проти» при винесенні рішень про внесенні подання Президенту України про призначення судді чи при розгляді дисциплінарних справ. Крім того, під час проведення конкурсу на зайняття вакантних посад суддів відповідних касаційних судів у складі Верховного Суду, ВККС під час оголошення своїх рішень надавала інформацію про кількість членів Комісії, які голосували «за» та «проти» визначення особи такою, що підтвердила здатність здійснювати правосуддя у відповідному касаційному суді у складі Верховного Суду.

Отже, резюмує позивач, законних підстав для обмеження доступу до запитуваної інформації у відповідача не було, а відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою.

Натомість, відповідач у відзиві на адміністративний позов посилається на те, що запитувана ОСОБА_1 інформація щодо кількості членів Комісії, які проголосували за надання рекомендації ОСОБА_3, та кількості членів, які проголосували проти надання рекомендації відсутня. У відповіді на інформаційний запит Комісією було повідомлено про неможливість надання такої інформації, оскільки положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено поіменного голосування членами Комісії під час засідань. Відповідач зазначає, що запитувана інформація не створювалась (не відображена і не задокументована), обов'язку фіксування такої інформації в процесі здійснення Комісією наданих повноважень не визначено.

Відтак, відповідач вважає, що ВККС, як розпорядником інформації, в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» була надана повна та своєчасна відповідь на інформаційний запит позивача.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

13.07.2018 ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» звернувся до ВККС з запитом щодо надання інформації про:

повний перелік членів ВККС, які брали участь у розгляді питання про надання рекомендації ОСОБА_3;

кількість членів ВККС, які проголосували за надання рекомендації ОСОБА_3;

кількість членів ВККС, які проголосували проти надання рекомендації ОСОБА_3;

чи члени ВККС заявляли про відвід, самовідвід при розгляді питання про надання рекомендації ОСОБА_3

Також, позивач просив надати електронну копію рішення ВККС: про надання рекомендації про призначення суддею ОСОБА_3, про визнання ОСОБА_3 таким, що відповідає займаній посаді в рамках кваліфікаційного оцінювання.

18.07.2018 відповідачем надана відповідь на інформаційний запит ОСОБА_1, у якій було зазначено, що:

рішення ВККС від 13.07.2018 ухваленого у пленарному складі, ОСОБА_3 рекомендовано для призначення на посаду судді Окружного адміністративного суду міста Києва. Під час розгляду питання щодо рекомендування судді ОСОБА_3 для призначення на посаду судді були присутні такі члени Комісії: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17;

відводів членам Комісії або самовідводів у вказаному засіданні заявлено не було;

Також, ВККС надано засвідчені копії рішень Комісії від 16.05.2018 про визнання судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_3, таким, що відповідає займаній посаді за результатами кваліфікаційного оцінювання та від 13.07.2018 про рекомендування ОСОБА_3 для призначення на посаду судді Окружного адміністративного суду міста Києва.

Стосовно запитуваної позивачем інформації про кількість членів Комісії, які проголосували «за» та «проти» надання рекомендації ОСОБА_3 для призначення на посаду судді, у відповіді ВККС зазначила, що положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено поіменного голосування членами Комісії під час засідань. Тому, надати таку інформацію не вбачається можливим.

Отримавши на електронну поштову скриньку відповідь ВККС, позивач, вважаючи дії відповідача наданням неповної інформації на запит - звернувся до Верховного Суду з позовними вимогами про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

V. НОРМИ ПРАВА

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Положеннями статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

За змістом частини першої статті 5 цього Закону доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації та надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

Частиною четвертою цієї статті передбачено, що усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Глава третя Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначає порядок діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Як встановлено частиною, четвертою статті 92 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вища кваліфікаційна комісія суддів України є державним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України. Вища кваліфікаційна комісія суддів України більшістю голосів від її складу, визначеного законом, затверджує регламент, що визначає порядок роботи Комісії в межах, установлених цим Законом.

У відповідності до пункту 1.1 розділу І Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого Вищою кваліфікаційною комісією суддів України 13.10.2016 №18/зп-16 (далі - Регламент), у своїй діяльності Комісія керується Конституцією України, Законом, цим Регламентом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно підпункту 2.1.1 пункту 2.1 розділу ІІ Регламенту організаційними формами діяльності Комісії є засідання у складі колегій, палат або у пленарному складі - залежно від питань, визначених Законом та цим Регламентом.

Положеннями підпунктів 4.12.1, 4.12.2 пункту 4.12 розділу ІV Регламенту передбачено, що розгляд справи у Комісії закінчується ухваленням рішення.

З окремих питань, пов'язаних з рухом матеріалів при проведенні кваліфікаційного оцінювання, з питань добору кандидатів на посаду судді, про переведення суддів, вирішенням клопотань та заяв осіб, які беруть участь у справі, питанням про відкладення розгляду справи, оголошенням перерви Комісія може приймати рішення, що фіксується у протоколі засідання (протокольне рішення).

Відповідно до підпункту 4.12.3 пункту 4.12 розділу ІV Регламенту рішення Комісії у пленарному складі ухвалюється більшістю від установленого Законом складу Комісії. Рішення палати Комісії ухвалюється більшістю від складу палати з урахуванням членів іншої палати в разі їх залучення до участі в розгляді відповідного питання. Рішення колегії Комісії ухвалюється більшістю голосів. У разі рівності голосів голос головуючого на засіданні є вирішальним. Член Комісії під час ухвалення рішення голосує за або проти.

Згідно підпункту 4.12.6. пункту 4.12 розділу ІV Регламенту рішення Комісії, палат та колегій викладаються у письмовій формі. У рішенні зазначаються дата і місце ухвалення рішення, склад Комісії (палати, колегії), питання, що розглядалося, мотиви ухваленого рішення. Рішення підписується головуючим і членами Комісії (палати, колегії), які брали участь у його ухваленні.

Вищезазначена норма кореспондується з положеннями частини п'ятої статті 101 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Регламент ВККС встановлює порядок фіксування ходу засідання. Згідно підпунктів 4.13.1, 14.13.2 пункту 4.13 розділу VІ фіксування ходу засідання здійснюється шляхом ведення протоколу. Хід засідання може фіксуватися за допомогою технічних засобів.

Протокол засідання повинен містити:

дату та місце проведення засідання;

час початку і закінчення засідання;

прізвище та ініціали головуючого на засіданні;

прізвища та ініціали всіх присутніх на засіданні членів Комісії;

прізвище та ініціали відповідального працівника секретаріату Комісії, який виконує функції секретаря засідання;

порядок денний засідання;

питання, що розглядалися на засіданні, із зазначенням порядку черговості їх розгляду, прізвища та ініціалів доповідачів;

відомості про учасників засідання;

відомості про роз'яснення учасникам засідання їх прав та обов'язків;

зміст клопотань учасників засідання та результат їх вирішення Комісією;

короткий зміст пояснень учасників засідання;

відомості про оголошення ухваленого Комісією рішення за результатами голосування окремо з кожного питання порядку денного;

зміст резолютивної частини ухваленого рішення;

послідовність дій Комісії, істотні моменти розгляду кожного питання порядку денного в тій послідовності, в якій вони ставилися на засіданні.

VI. ОЦІНКА СУДУ

Зі змісту преамбули Закону України «Про доступ до публічної інформації» вбачається, що він визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

У Постанові від 29.09.2016 №10 Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації Пленум Вищого адміністративного суду України зазначив, що аналіз визнання та переліку розпорядників публічної інформації, закріпленого у статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», свідчить, що публічною інформацією є відображена або задокументована будь-якими засобами на будь-яких носіях уся інформація, що перебуває у володінні суб'єктів владних повноважень, тобто органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, інших суб'єктів, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає, що відповідачем на запит позивача про надання публічної інформації було повідомлено про відсутність у володінні ВККС інформації стосовно кількості членів Комісії, які проголосували «за» та «проти» надання рекомендації ОСОБА_3

Запитувана інформація відповідачем не створювалась (не відображена, не задокументована), тому відповідач прийшов до правомірного висновку, про неможливість надання такої інформації, оскільки Законом України «Про судоустрій і статус суддів» або/та Регламентом не передбачено поіменного голосування членами Комісії під час засідань, обов'язку фіксування такої інформації в процесі здійснення ВККС повноважень не визначено. Вірними є доводи відповідача, що рішення Комісії ухвалюється більшістю голосів та не передбачає фіксування Комісією інформації про персональне голосування членів Комісії, зокрема про кількість членів ВККС, які проголосували «за» чи «проти».

Кірм того, законодавством не встановлено обов'язку відображення у протоколі засідання Комісії даних про голосування «за» чи «проти». Серед реквізитів, передбачених положеннями Регламенту, які повинен містити протокол, не міститься вимога щодо фіксації осіб, які голосували «за» і осіб, що голосували «проти» на засіданні Комісії.

Таким чином, визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях, та знаходилась у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Ненадання ВККС інформації стосовно кількості членів Комісії, які проголосували «за» надання рекомендації ОСОБА_3 та кількості членів Комісії, які проголосували «проти» зумовлене відсутністю такої інформації у володінні Комісії, у зв'язку з тим, що запитувана інформація не створювалась (є невідображеною і незадокументованою).

Як вбачається з аналізу застосованих у даній справі нормативних актів відповідач не створював та не повинен був створювати інформацію, яка була затребувана позивачем.

Дослідивши встановлені обставини в контексті обґрунтувань адміністративного позову суд приходить до висновку, що відповідачем доведена правомірність своїх дій, а надану відповідь на запит позивача не можна розцінювати як протиправну бездіяльність у наданні інформації.

Керуючись статтями 245, 246, 262, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 30.11.2018.

-------------------------

-------------------------

-------------------------

-------------------------

-------------------------

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник

Р.Ф. Ханова

Судді Верховного Суду