Справа № 808/2120/18
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

05 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 808/2120/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

секретар судового засідання Лащенко Р.В.

за участі представника позивача Пивоварова В.І.

представника відповідача Захарченка В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.07.2018 р. (суддя Лазаренко М.С., повне судове рішення складено 23.07.2018 р.) в справі № 808/2120/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізон-Імпорт» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізон-Імпорт» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.03.2018 р. № в частині завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту з податку на додану вартість наступного звітного періоду на суму 217 081,63 грн., у тому числі по періодах: серпень 2017 - 64 336,66 грн., жовтень 2017 року - 96 691,65 грн., листопад 2017 року - 56 053,32 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим що, висновки, викладені в акті перевірки, сформовані всупереч вимогам чинного законодавства виключно на припущеннях щодо законності та реальності здійснених платником податків операцій. Висновок щодо формального оформлення первинних документів без фактичного надання послуг зроблено на підставі припущень та «за умови залучення» контрагентів контрагента позивача «у якості субпідрядників», але фактично контрагенти контрагента позивача не залучалися ТОВ «Трейдспецсервіс ЛТД». Ці припущення також спростовуються умовами договору та нормами чинного законодавства, що регулюють порядок надання послуг транспортно-експедиційного обслуговування та перевезення вантажів. По жодному з контрагентів ТОВ «Трейдспецсервіс ЛТД» та самому ТОВ «Трейдспецсервіс ЛТД» відсутні вироки у будь-яких кримінальних справах, відсутні встановлені судами факти щодо ухилення від сплати податків, фіктивного підприємництва, нікчемності угод тощо.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.07.2018 р. позов задоволено, визнано неправомірним та скасоване податкове повідомлення-рішення від 07.03.2018 р. № , прийняте Офісом великих платників податків ДФС, в частині завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту з податку на додану вартість наступного звітного періоду, на суму 217081,63 грн., в тому числі за серпень 2017 р. - 64336,66 грн., жовтень 2017 р. - 96691,65 грн., листопад 2017 р. - 56053,32 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянтом зазначено про неврахування судом першої інстанції не підтвердження реальності здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «Трейдспецсервіс ЛТД» через не підтвердження господарських операцій по ланцюгу постачання; неврахування наявності відкритих кримінальних проваджень відносно контрагентів ТОВ «Трейдспецсервіс ЛТД». Зазначені обставини з урахуванням відсутності достатніх матеріально-технічних та трудових ресурсів у контрагентів ТОВ «Трейдспецсервіс ЛТД» свідчать про формальне оформлення первинних документів без фактичного надання послуг з організації перевезень. Також вказує про ненадання до перевірки документів, що підтверджують витрати експедитора - ТОВ «Трейдспецсервіс ЛТД».

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Бізон-Імпорт» з питань достовірності декларування від'ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., відображеного у податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2017 року, за наслідками якої складено акт перевірки № 15/28-10-47-08/34217047 від 16.02.2018 р., яким встановлено порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, пп. 1 п. 4 Розділу V Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 № 21, внаслідок чого позивачем завищено: 1) суму податкового кредиту по періодам: серпень 2017 року - 266 470 грн., жовтень 2017 року - 363 162 грн., листопад 2017 року - 539 215 грн.; п. 200.1 абз. «а», п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, п.п 1 п. 4 Розділу V Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 № 21 в частині невірного визначення показників розділу ІІІ «Розрахунки за звітний період» по деклараціям з ПДВ, у зв'язку з чим ТОВ «Бізон Імпорт» завищило суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду по періодам: серпень 2017 року - 266 470 грн., жовтень 2017 року - 363 162 грн. , листопад 2017 року - 539 215 грн.

На підставі акту перевірки №15/28-10-47-08/34217047 від 16.02.2018 р. контролюючим органом 07.03.2018 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № на суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду: серпень 2017 року - 266 470,00 грн., жовтень 2017 року - 363 162,00 грн., листопад 2017 року - 539 215,00 грн.

Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням ТОВ «Бізон Імпорт», оскаржило його в адміністративному порядку.

Рішенням від 14.05.2018 № 16274/6/99-99-11-01-02-25 скаргу залишено без задоволення, податкове повідомлення-рішення № від 07.03.2018 залишено без змін.

Між ТОВ «Бізон-Імпорт» (замовник) та ТОВ «Трейдспецсервіс ЛТД» (виконавець) укладено договір транспортно-експедиційного обслуговування та перевезення вантажів, відповідно до якого виконавець зобов'язується відповідально до умов даного договору надавати послуги з організації і виконання перевезень автомобільним транспортом (власним або залученим) ввіреного йому вантажу в пункт призначення, вказаний замовником, а замовник зобов'язується оплатити надані послуги згідно з умовами даного договору.

На виконання умов вказаного договору позивачем до матеріалів справи додано акти здачі-прийняття робіт, товарно-транспортні накладні, форми замовлення на перевезення вантажу від ТОВ «Бізон-Імпорт», накладні на переміщення тощо.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності фактичного здійснення господарських операцій, що свідчить про правомірність формування податкового кредиту, а також відсутності підстав вважати, що позивачем завищено від'ємне значення суми податку на додану вартість за наслідками господарських відносин з ТОВ «Трейдспецсервіс ЛТД».

Суд вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено Офісом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Бізон-Імпорт» з питань достовірності декларування відємного значення податку на додану вартість за листопад 2017 р., висновки якої оформлено актом № 15/28-10-47-08/34217047 від 16.02.2018 р. Перевіркою встановлено, що ТОВ «Бізон-Імпорт» порушено п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині невірного визначення показників розділу ІІ «Податковий кредит» по деклараціям з податку на додану вартість, внаслідок чого завищено суму податкового кредиту за серпень 2017 р. на 266471 грн., за жовтень 2017 р. на 392488 грн., за листопад 2017 р. на 568541 грн.; п. 200.1, абз. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України в частині завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду та суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по періодам: серпень 2017 р. - 266471 грн., жовтень 2017 р. - 392488 грн., листопад 2017 р. - 568541 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем 07.03.2018 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № про зменшення ТОВ «Бізон-Імпорт» розміру від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду: серпень 2017 р. - 266471 грн., жовтень 2017 р. - 392488 грн., листопад 2017 р. - 568541 грн.

Спірним в цій справі є зменшення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на суму 217 081,63 грн., у тому числі по періодах: серпень 2017 - 64 336,66 грн., жовтень 2017 року - 96 691,65 грн., яке сформовано за результатами господарських відносин з ТОВ «Трейдспецсервіс ЛТД».

Судом встановлено, що між ТОВ «Бізон-Імпорт» як замовником укладено з ТОВ «Трейдспецсервіс ЛТД» як виконавцем договір транспортно-експедиційного обслуговування та перевезення вантажів № 105/05-08/2016 від 16.01.2016 р., за умовами якого виконавець зобов'язується відповідально до умов даного договору надавати послуги з організації і виконання перевезень автомобільним транспортом (власним або залученим) ввіреного йому вантажу в пункт призначення, вказаний замовником, а замовник зобов'язується оплатити надані послуги згідно з умовами даного договору.

Фактичне виконання умов договору та отримання позивачем транспортно-експедиційних послуг у спірних періодах підтверджено належним чином оформленими первинними документами: актами здачі-прийняття робіт, товарно-транспортними накладними, замовленнями на перевезення вантажу від ТОВ «Бізон-Імпорт».

Також фактичне перевезення товару, транспортне-експедиційне обслуговування якого здійснювалось ТОВ «Трейдспецсервіс ЛТД», позивач доводить документами про рух товару, а саме актами приймання-передачі товару, накладними на внутрішнє переміщення тощо.

Документи, складені за результатами здійснення спірних господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, визначені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України в редакції, чинній з 01.01.2017 р., до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу у вказаній редакції датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

За приписами п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу в зазначеній редакції податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Видача позивачу постачальниками належним чином оформлених податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, не є спірним питанням.

Отримавши податкову накладну, покупець набув право на включення суми податку, вказаній в цій накладній, до складу податкового кредиту.

В цьому випадку суми податку на додану вартість, які підлягали сплаті у зв'язку з придбанням послуг, підтверджені податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому такі суми підлягають включенню до складу податкового кредиту.

За приписами п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.4 ст. 200 цього кодексу при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Щодо доводів апелянта про неврахування судом першої інстанції встановлених в ході перевірки обставин, зокрема, щодо взаємовідносин з контрагентом з ознаками сумнівності, суд вказує на таке.

Контрагент позивача, за наслідками здійснення господарських операцій з яким позивачем сформовано податковий кредит з податку на додану вартість, а також від'ємне значення суми податку на додану вартість, яке перенесено до складу податкового кредиту наступного періоду, в перевіряємий період мав статус платника податку на додану вартість, відомості про відсутність за місцезнаходженням, про ліквідацію підприємства до ЄДР не вносилось, а відтак, вказане підприємство мало право видавати позивачу податкові накладні та інші первинні документи на підтвердження факту отримання останнім послуг.

Фактично ж відповідач вказує на не підтвердження господарських операцій за ланцюгом, при цьому сумнівними є операції саме контрагента позивача з його контрагентами.

З цього приводу суд вказує, що невиконання контрагентом та його постачальниками своїх податкових зобов'язань тягне відповідальність та негативні наслідки саме для таких осіб. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених сум до складу податкового кредиту з податку на додану вартість, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо формування вказаних показників та має всі документальні підтвердження розміру податкового кредиту.

Крім того, суд вказує на правильний висновок суду першої інстанції, що результати спірних господарських операцій призвели до змін в активах підприємства та його зобов'язаннях і реально спричинили зміни майнового стану платника податків в частині отримання позивачем прибутку.

Стосовно доводів апелянта про неврахування судом першої інстанції того факту, що згідно з відомостями Єдиного реєстру судових рішень розслідується кримінальне провадження № 0000194 та № 0000015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209 та ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України, в якому фігурують контрагенти ТОВ «Трейдспецсервіс ЛТД», суд зазначає наступне.

В спірному випадку відсутні вироки що набрали законної сили, у зазначених кримінальних провадженнях, а сам по собі факт відкриття кримінального провадження не має правового значення та жодним чином не стосується предмету доказування в цій справі, тому факт відкриття кримінальних проваджень за умови відсутності відповідного процесуального рішення (вироку), яким встановлена вина певних осіб у вчиненні кримінального правопорушення, не може бути підставою для висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.

Крім того, зазначені вище відомості Єдиного реєстру судових рішень про відкриття кримінальних проваджень стосуються саме контрагентів ТОВ «Трейдспецсервіс ЛТД», а не самого контрагента позивача.

Суд вважає безпідставними доводи апелянта про відсутність у контрагента позивача матеріально-технічних та трудових ресурсів оскільки, оскільки це також не стосується спірних правовідносин. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, в постановах від 16.01.2018 р. в справі № 820/4648/13-а, в справі № 826/1398/17, яка полягає у тому, що на реальність господарських операцій жодним чином не впливає наявність у контрагента платника податку виробничих, трудових та інших ресурсів, оскільки останній має право їх залучати на підставі цивільно-правових угод.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.07.2018 р. в справі № 808/2120/18 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.07.2018 р. в справі № 808/2120/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізон-Імпорт» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 05.12.2018 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.12.2018 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко