Справа № 1740/2078/18
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2018 року м. РівнеСправа №1740/2078/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.03.2018 №0033329/5202-1705 в частині грошового зобов'язання на суму 3894,76грн., №0033330/5202-1705 в частині грошового зобов'язання на суму 37358,19грн., №0033331/5202-1705 в частині грошового зобов'язання на суму 3243,82грн., від 22.05.2018 №0-1705 в частині грошового зобов'язання на суму 2501,98грн., №0-1705 в частині грошового зобов'язання на суму 1866,49грн., №0033332/5202-1705 в частині грошового зобов'язання на суму 3624,53грн., №0033328/5202-1705 в частині грошового зобов'язання на суму 174,17грн., №0-1705 в частині грошового зобов'язання на суму 546,12грн.

В обґрунтування позовних вимоги зазначає, що підсумками аналізу наявних рішень Висоцької, Туменської сільських рад та Рівненської міської ради в 2017 року йому необхідно сплатити податок в сумі 71 690,87 грн. за фіксованими ставками оподаткування нежитлового нерухомого майна відповідно: 27,56 грн.; 13,78 гри, та 6,89 грн. та за ставкою 27,56 грн. за м.кв. до площі що перевищує площу встановлену Висоцькою сільською радою в якості пільги по податку для різних типів житлової нерухомості. Вказані ставки податку відповідають їх розрахункам затверджених рішеннями: Висоцької сільської ради від 27.01.2015 №419 - 2 % до м.з.п, на 01 січня звітного періоду; Туменської сільської ради від 28.01.2015 №225 - 1% до м.з.п. на 01 січня звітного періоду; Рівненської міської ради від 18.06.2015 №5255 - 0,5% до м.з.п, на 01 січня звітного року та у взаємозв'язку із Законом України "Про державний бюджет на 2015 рік" від 28.12.2014, яким визначено м.з.п. із вересня 2015 року в розмірі 1378 грн. та яка не змінилась за Законом на 01.01.2016. Проте, податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДФС у Рівненській області по нерухомому майну відмінного від земельної ділянки йому нараховано податкові зобов'язання на загальну суму 124905,93грн. Вважає, що податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають до скасування. Просить суд позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 27.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Судове засідання в справ призначено на 25.09.2018.

Головним управлінням ДФС у Рівненській області подано відзив на позовну заяву (а.с.114-116). В обґрунтування заперечень зазначає, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. Звітним податковим періодом, щодо оскаржуваного рішення є 2017 рік. Статтею 8 Закону України "Про Державні бюджет України на 2017 рік" установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з січня - 3200 гривень. Відповідач зазначає, що затвердження державного бюджету відноситься до компетенції Верховної Ради України, а строки подання проекту закону про державний бюджет, де визначена мінімальна заробітна плата на плановий рік, та його оприлюднення чітко зазначено в Регламенті Верховної Ради України. Вказує про те, що позивач є власником об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, а тому зобов'язаний сплачувати податок на нерухоме майно за 2017 рік. Пунктом 4 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" від 20.12.2016 №1791-VIII, установлено що в 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". У зв'язку з чим, Головним Управлінням ДФС у Рівненській області винесено податкові повідомлення-рішення від 20.03.2018 №0033329/5202-1705 в частині грошового зобов'язання на суму 3894,76грн., №0033330/5202-1705 в частині грошового зобов'язання на суму 37358,19грн., №0033331/5202-1705 в частині грошового зобов'язання на суму 3243,82грн., від 22.05.2018 №0-1705 в частині грошового зобов'язання на суму 2501,98грн., №0-1705 в частині грошового зобов'язання на суму 1866,49грн., №0033332/5202-1705 в частині грошового зобов'язання на суму 3624,53грн., №0033328/5202-1705 в частині грошового зобов'язання на суму 174,17грн., №0-1705 в частині грошового зобов'язання на суму 546,12грн. Враховуючи викладене, просять суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні 25.09.2018 представник позивача надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні 25.09.2018 було оголошено перерву до 11.10.2018, у зв'язку з не прибуттям відповідача та до дослідження письмових доказів.

11.10.2018 розгляд справи не відбувся, у зв'язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.

Ухвалою суду від 22.10.2018 розгляд справи було відкладено на 22.11.2018.

Представником позивача було подано відповідь на відзив, в якій він спростовує аргументи відповідача, викладенні у відзиві на позов та підтримує позовні вимоги повністю (а.с.128-138).

В судовому засіданні 22.11.2018 представник відповідача надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов, просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні 22.11.2018 було оголошено перерву до 29.11.2018, до дослідження письмових доказів.

В судовому засіданні 29.11.2018 ухвалою постановленою без виходу судді до нарадчої кімнати, вирішено перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позов, відповідь на відзив, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що відповідно до виписки з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серія ААВ №725026 ОСОБА_1 зареєстрований як Фізична особа-підприємець з 14.11.2005, дані про основний вид економічної діяльності: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с.20, 76).

ОСОБА_1 на праві власності належать такі об'єкти нерухомого майна: будівля магазину в АДРЕСА_1, загальною площею 190,64 кв.м, що підтверджується копією договору купівлі-продажу будівлі магазину в селі Вербівка Дубровицького району серії ВАВ №287935 від 19.11.2002 (а.с.21,77); будівля магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" в АДРЕСА_2, загальною площею 1827,7 кв.м, що підтверджується копією договору купівлі-продажу будівлі магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" в селі Висоцьк Дубровицького району серії ВАВ №287920 від 14.11.2002 (а.с.22,78); будівля, магазин загальною площею 122, 7 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_3 та підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 16913408 від 28.01.2014 (а.с.24,80); будівля магазину загальною площею 246,00 кв.м, розташована в АДРЕСА_4, що підтверджується копією договору купівлі-продажу будівлі магазину в селі Городище Дубровицького району серії ВАВ №287936 від 19.11.2002 (а.с.27,83); склад № 4 літ. "г", який знаходиться за адресою АДРЕСА_5, загальною площею 709,3 кв.м., що підтверджується копією договору купівлі-продажу серії НАР №532264 від 22.12.2015 (а.с.28,84); квартира, загальною площею 35,6 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_6 що підтверджується копією договору купівлі-продажу серії НВТ №342963 від 02.06.2016 (а.с.29,85); нежитлова будівля, магазин, що розташований за адресою АДРЕСА_7 що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 04.04.2007 серії САВ № 150154 (а.с.23,70); житловий будинок загальною площею 145,6 кв.м., що розташований в АДРЕСА_9, що підтверджується копією договору дарування житлового будинку серії ВАА №380419 від 08.08.2002 та експлікацією приміщення до плану садибного (індивідуального) будинку АДРЕСА_8 (а.с.25-26, 81-82).

Відповідач, як контролюючий орган, обчислив суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо зазначених вище об'єктів нерухомості з урахуванням ставок податку, встановлених рішеннями Висоцької, Туменської сільських рад та Рівненської міської ради.

В результаті чого, згідно з п.п.54.3.3. п.54.3. ст.54, п.п.266.7.2. п.266.7. ст.266 Податкового кодексу України ГУ ДФС у Рівненській області визначило ОСОБА_1, за податковий період 2017, суму податкового зобов'язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплаченого фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості згідно податкових повідомлень-рішень від 20.03.2018 №0033329/5202-1705 на суму 9148,80 грн.(а.с.42,98), №0033330/5202-1705 на суму 87729,60 грн. (а.с.43,99), №0033331/5202-1705 на суму 7617,60 грн. (а.с.44,100), №0033332/5202-1705 на суму 8511,60 грн. (а.с.48,104), №0033328/5202-1705 суму 174,17 грн.(а.с.49,105), від 22.05.2018 №0-1705 на суму 5889,60 грн. (а.с.45,101), №0-1705 на суму 1899,56 грн. (а.с.46,102), №0-1705 на суму 3936,00 грн. (а.с.47,103).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (далі-ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п.1.1 ст.1 ПК України).

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 №71-VIII, яким було викладено у новій редакції ст. 266 ПК України "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки".

Відповідно до пп.266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп.266.2.1 п.266.1 ст. 266 ПК України) об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно пп.266.3.1 п.266.1 ст. 266 ПК України до Базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток

Згідно з пп.266.3.2. п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Як передбачено пп. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 266.5.1. пункту 266.5 статті 266 ПК України визначено, що ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Тобто, із набранням чинності вказаними положеннями ПК України, фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (за винятком тих, які не є об'єктами оподаткування відповідно до пп.266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України) є платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Разом з тим, п.8.1, 8.3. ст. 8 ПК України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно з п.265.1 ст. 265 ПК України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку та плати за землю.

Пунктом 10.1 статті 10 ПК України визначено, що місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно.

Відповідно до п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

За приписами пп.12.3.4 п.12.3 ст. 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

При цьому, згідно з п. 12.5 ст. 12 ПК України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Отже, з аналізу викладених норм вбачається, що встановлення податку на майно, зокрема, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є безумовним обов'язком сільських, селищних, міських рад, який повинен бути виконаний шляхом прийняття відповідного рішення. Таке рішення має бути оприлюдненим до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області від 27.01.2015 № 419 "Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки" визначено ставку податку на об'єкти нежитлової нерухомості для магазинів в розмірі 1% (з 01.01.2016 - 2%) мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня звітного податкового року, за 1 кв. м. бази оподаткування (а.с.86-88).

Разом з тим, 27.01.2017 Висоцькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області прийнято рішення № 107 "Про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Висоцької сільської ради", яким ставку податку на об'єкти нежитлової нерухомості, зокрема, магазини встановлено в розмірі 1,5 % (а.с. 90).

Також, Туменською сільською радою Дубровицького району Рівненської області 28.01.2015 прийнято рішення № 225 "Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки". На території сіл Тумень, Городище та Бродець ставку податку на об'єкти нежитлової - магазини встановлено в розмірі 1% до розміру мінімальної заробітної плати на 01 січня звітного податкового року, за 1 кв. м. бази оподаткування (а.с.91-92).

Згодом, рішенням Туменської сільської ради Дубровицького району Рівненської області "Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки" № 68 від 06.12.2016, ставку податку на об'єкти нежитлової нерухомості - магазини встановлено в розмірі 0,5 % мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня звітного року (а.с. 93).

Рішенням Рівненської міської ради №5255 від 18.06.2015 "Про встановлення податку на майно в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки" встановлено з 01.01.2016 на території м. Рівного податок на майно в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Встановлено ставку податку в розмірі 0,5% від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, - для об'єктів житлової нерухомості (а.с.95).

В подальшому рішенням Рівненської міської ради від 23.02.2017 №2388 "Про внесення змін до рішення Рівненської міської ради від 18.06.2015 №5255 "Про встановлення податку на майно в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки" внесено зміни до Положення про порядок справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, затвердженого рішенням Рівненської міської ради від 18.06.2015 №5255 (із змінами), доповнивши, зокрема, пункт 6.1 розділу 6 Положення новим абзацом та змістом: "з 1 січня по 31 грудня 2017 року до ставки податку застосовується понижувальний коефіцієнт 0,75". Зазначено, що це рішення набирає чинності з 1 січня 2017 року (а.с.97).

20.12.2016 Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" №1791-VIII (далі - Закон №1791-VIII).

Пунктом 4 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1791-VIII, установлено, що в 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Отже, у 2017 році зупинено дію пп.12.3.4 п. 12.3 ст.12 ПК України, і, відповідно, відсутні обмеження для органів місцевого самоврядування щодо строків прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 803/1307/17 (К/9901/927/17).

Водночас, пп. 12.3.5 п.12.3 ст.12 ПК України визначено, що у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Таким чином, ПК України встановлено обов'язок громадянина сплатити податок за 2017 рік незалежно від наявності рішення органу місцевого самоврядування про встановлення відповідних податків і зборів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржувані у даній справі податкові повідомлення-рішення форми "Ф" від 20.03.2018 №0033329/5202-1705 на суму 9148,80грн.(а.с.42,98), №0033330/5202-1705 на суму 87729,60 грн. (а.с.43,99), №0033331/5202-1705 на суму 7617,60грн.(а.с.44,100), №0033332/5202-1705 на суму 8511,60грн. (а.с.48,104), №0033328/5202-1705 суму 174,17 грн.(а.с.49,105), від 22.05.2018 №0-1705 на суму 5889,60 грн.(а.с.45,101), №0-1705 на суму 1899,56 грн.(а.с.46,102), №0-1705 на суму 3936, 00грн. є правомірними і не підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд при вирішенні даного спору, з огляду на встановлені обставини, враховуючи зміст ст. 2 КАС України, дійшов висновку про доведеність відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, законності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а відтак позов не підлягає до задоволення, а спірні податкові повідомлення - рішення скасуванню.

Відповідно до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 грудня 2018 року.

Суддя Щербаков В.В.