Справа № 1640/2284/18
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2284/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фрідманн Н.А.,

представника позивача - Арабаджийського Є.Г.,

представника відповідача - Предибайло А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясна Ярмарка"Добриня-2007" до Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "М'ясна Ярмарка"Добриня-2007" (надалі - позивач або ТОВ "М'ясна Ярмарка"Добриня-2007") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - відповідач або ГУ ДФС у Полтавській області) про скасування податкових повідомлень-рішень від 19.06.2018 № , № , № , № , № .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на необ'єктивність, хибність та упередженість висновків акту від 08.06.2018 № 688/16-31-14-10-10/34874085 "Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" податкового, валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 30.09.2017", зокрема, щодо порушення товариством п. 2.8, п. 3.5 та п. 7.24 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637 в частині перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства на суму 485 387,50 грн. Пояснювали, що товариство повідомляло відповідача про те, що на підприємстві була вкрадена каса та деякі договори за 2016 та 2017 роки, а зусилля позивача щодо відновлення втрачених документів не увінчалися успіхом, оскільки один із засновників товариства позивача ОСОБА_3 відмовився підписувати всі свої видаткові касові ордери.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.07.2018 після залишення без руху позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі № 1640/2284/18, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначивши підготовче судове засідання.

13.08.2018 через канцелярію суду ГУ ДФС у Полтавській області подано відзив на позовну заяву, де відповідач посилався на правомірність висновків акту перевірки та звертав увагу суду, що в позовній заяві жодним чином не спростовувалися та не заперечувалися висновки перевірки по іншим виявленим порушенням, окрім ППР від 19.06.2018 № , яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення норм з регулювання обігу готівки (перевищення ліміту залишку готівки).

В підготовчому судовому засіданні судом було з'ясовано, що вищенаведене обґрунтування підстав для звернення із даною позовною заявою стосується лише одного із п'яти оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а саме застосування штрафної санкції у подвійному розмірі від суми перевищення - 970 775 грн. Інші ж оскаржувані податкові повідомлення рішення від 19.06.2018 № , № , № та № винесені на підставі висновків вищевказаного акту перевірки за порушення податкового законодавства, що не пов'язані з перевищенням ліміту готівки в касі. Однак позовна заява не містила жодного обґрунтування щодо неправомірності а ні висновків акту в частині встановлених відповідачем в ході перевірки порушень, а ні вищезазначених ППР, винесених на підставі цих висновків. Тобто після відкриття провадження у справі судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 160 КАС України, зокрема, не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та не зазначено доказів, які б підтверджували такі обставини. У зв'язку з цим на підставі ч. 13 ст. 171 КАС України ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 позовну заяву залишено без руху після відкриття та встановлено строк для усунення її недоліків.

На виконання вищевказаної ухвали суду ТОВ "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" 12.09.2018 через канцелярію суду подано позовну заяву з усунутими недоліками (а.с. 107 - 110).

Так, в обґрунтування незгоди із висновком відповідача про заниження податку на прибуток (ППР від 19.06.2018 № ) позивач зазначив, що акт містить суперечливі висновки, зокрема, перевіркою повноти декларування позивачем за перевіряємий період показників рядків 01 Декларації з податку на прибуток «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» та 02 Декларації з податку на прибуток «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» не встановлено їх завищення та/або заниження, як не встановлено завищення та/або заниження у рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) та у рядку 2280 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансові результати (ф. № 2 м). А тому, на думку позивача, висновки перевірки в частині повноти визначення різниць (рядок 03 «Різниці» Декларації з податку на прибуток), які виникають відповідно до Податкового кодексу України за період з 01.01.2015 по 30.09.2017 встановлено заниження на загальну суму 186 927 грн., що складається з заниження показника у рядку 2.1.3 додатку РІ до рядка 03 Декларації з податку на прибуток на загальну суму 51 063 грн. та завищення задекларованого показника у рядку 1.2.1 АМ додатку РІ до Декларації на загальну суму 135 864 грн., є такими, що суперечать вищевикладеним висновкам перевірки.

Щодо встановленого перевіркою порушення в частині завищення податкового кредиту на суму на загальну суму 25 717, 67 грн. та, як наслідок, заниження податку на додану вартість на вказану суму (ППР від 19.06.2018 № ), позивач вказував, що відповідач при встановленні даного порушення керувався даними автоматичної системи співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача та його контрагентів, що, на думку позивача, суперечить правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 15.05.2018 у справі № 804/6286/17, згідно якої виявлення розбіжностей під час співставлення даних, що містяться у податкових деклараціях платника податків та даних ЄРПН не доводять склад податкового правопорушення, яке за своєю суттю може бути встановлене на підставі дослідження первинних документів податкового та бухгалтерського обліку товариства.

Щодо ППР від 19.06.2018 № , яким до позивача застосовано штрафні санкції та пеню за несвоєчасну сплату військового збору з доходу працівника товариства, позивач вказував, що відповідачем не вірно обраховано пеню, оскільки відповідачем пеня нараховувалася з дня, коли ним виявлено порушення, а мала б нараховуватися після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання, як це передбачено ст. 129 ПКУ, а тому оскаржуване ППР підлягає скасуванню.

Щодо ППР від 19.06.2018 № яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення підпункту б) пункту 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України за невірне зазначення ідентифікаційних кодів фізичних осіб у звітності 1-ДФ, позивач вважає, що дане ППР також підлягає скасуванню, оскільки вказана норма не містить означеного порушення. Крім того, вказував, що формальні недоліки в первинних документах, а також недоліки, зумовлені дефектами правового статусу особи, що їх видала, повинні оцінюватися у сукупності з іншими обставинами справи, а перевагу варто надавати реальності здійснення господарської операції та її економічному змісту, а не оформленню такої операції, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд, зокрема, у постановах від 15.05.2018 у справі № 870/9721/12 та від 27.02.2018 у справі № 813/1766/17.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.09.2018 продовжено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 03.10.2018.

Ухвалою від 03.10.2018 строк підготовчого провадження продовжено на 20 днів, витребувано від ГУ ДФС додаткові докази, а також за клопотанням представника позивача встановлено йому строк для надання заперечень на відзив відповідача.

17.10.2018 від ТОВ "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" надійшла відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, яка за змістом відтворює позовну заяву, подану на усунення недоліків.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 підготовче провадження у справі № 1640/2284/18 було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви з урахуванням поданих уточнень підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник ГУ ДФС у Полтавській області проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, судом встановлено такі обставини.

Наказом ГУ ДФС у Полтавській області від 30.01.2018 № 259 згідно з планом - графіком проведення документальних перевірок на лютий 2018 призначено проведення планової документальної виїзної перевірки ТОВ "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного законодавства та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 30.09.2017, валютного у період з 12.02.2018 тривалість 10 робочих днів (т.1 а.с. 59).

Термін проведення перевірки переносився з 22.02.2018 по 22.05.2018 на підставі наказу ГУ ДФС у Полтавській області від 21.02.2018 № 462 у зв'язку з відновленням та наданням первинних документів до перевірки в межах 90 календарних днів.

Терміни проведення перевірки поновлено з 23.05.2018 по 01.06.2018 на підставі наказу ГУ ДФС у Полтавській області від 22.05.2018 № 1287, термін проведення перевірки продовжувався з 25.05.2018 по 01.06.2018 на підставі наказу ГУ ДФС у Полтавській області від 23.05.2018 № 1294.

Про результати вищевказаної перевірки складено акт від 08.06.2016 № 688/16-31-14-01-10/34874085 (т.1 а.с. 61-82).

Перевіркою порядку ведення касових операцій в національній валюті України, порядку проведення розрахунків встановлено порушення п. 2.8, п. 3.5 та п. 7.24 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті України», затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637 (зі змінами та доповненнями) (надалі - Положення № 637) в частині перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства на суму 485 387,50 грн.

Так, згідно п. 5.2 вищевказаного Положення ліміт залишку готівки в касі ТОВ "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" встановлено:

- з 05.01.2015 в розмірі 42 000 грн. (згідно розрахунку та наказу від 05.01.2015 № 2);

- з 01.01.2016 в розмірі 22 100 грн. (згідно розрахунку та наказу від 04.01.2016 № 2);

- з 01.10.2016 в розмірі 32 000 грн. (згідно розрахунку та наказу від 01.10.2016 № 24);

- з 03.01.2017 в розмірі 56 100 грн. (згідно розрахунку та наказу від 03.01.2017 № 3);

- з 01.05.2017 в розмірі 69 600 грн. (згідно розрахунку та наказу від 01.05.2017 № 2).

У зв'язку з повідомленням позивача про втрату первинних касових документів за 2016 рік та за 8-м місяців 2017 року, про що до Полтавського районного відділу поліції подано 20.10.2017 заяву № 499 та від 23.10.2017 № 500, відповідно до п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України та згідно з наказом ГУ ДФС у Полтавській області від 21.02.2018 № 462 контролюючим органом було перенесено терміни проведення документальної перевірки з наданням терміну для відновлення документів згідно чинного законодавства на 90 днів.

Після відновлення перевірки 23.05.2018 ТОВ "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" надано первинні касові документи (в т.ч. видаткові касові ордери), зокрема, щодо видачі готівки працівникові підприємства ОСОБА_3 без наявності підпису про отримання коштів на видаткових касових ордерах на загальну суму 485 387, 50 грн., а саме:

Дата та № видаткового касового ордеру (ВКО)Залишок готівки на початок дня (грн.)Надходження готівки до каси (грн.)Видача готівки з каси (грн.)Залишок готівки на кінець дня (грн.)Видача готівки за ВКО, на яких відсутній підпис отримувача коштівЛіміт каси (грн.)Понадлімітні залишки (грн.)
20.01.2016 № 3112344,35130584,65139082,273846,7374068,5622100,0055815,29
16.03.2016 № 99 808,86100000,0094182,636626,2335000,0022100,0019526,23
22.03.2016 № 1262173,12100000,0099860,002313,1250000,0022100,0030213,12
02.07.2016 № 309 2445,12100000,00100000,002445,1250000,0022100,0030345,12
07.07.2016 № 3177867,26110930,40113300,985496,6850000,0022100,0033396,68
12.07.2016 № 3257369,99105000,00110852,141517,8550000,0022100,0029417,85
03.08.2016 № 374 21548,55100000,00106793,6114754,9450000,0022100,0042654,94
27.10.2016 № 54318292,23150000,00152851,2315441,0075000,0032000,0058441,00
28.11.2016 № 597 13283,38132200,00132337,6013145,7865000,0032000,0046145,78
01.12.2016 № 61216782,53100000,00101344,4915438,0450000,0032000,0033438,04
01.12.2016 № 61515438,04204290,00200000,0019728,04100000,0032000,0087728,04
05.12.2016 № 61719728,0484314,9288777,6015265,3635000,0032000,0018265,36
Усього 485 387, 50
На підставі даних висновків акту перевірки, за наслідками виявленого порушення ГУ ДФС у Полтавській області 19.06.2018 винесено податкове повідомлення - рішення № , яким до позивача застосовано штрафні фінансові санкції на суму 970775,00 грн. - у двократному розмірі суми виявленої понадлімітної готівки за кожний день, відповідно до абз. 2 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 № 436/95.

Перевіркою повноти визначення різниць (ряд. 03 РІ Податкової декларації з податку на прибуток «Різниці»), які виникають відповідно до Податкового кодексу України за перевіряємий період з 01.01.2015 по 30.09.2017 встановлено заниження на загальну суму 186 927 грн., у т.ч. за 2015 рік - 186 927 грн., що складається із таких порушень.

Так, перевіркою встановлено, що відповідно до бухгалтерського обліку за період 2015 року, а саме загальної оборотно-сальдової відомості (баланс) по місячно та за рік, облікових регістрів: журнал - ордер по бухгалтерському рахунку 361-1 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», оборотно-сальдової відомості по бухгалтерському рахунку 38 «Резерв сумнівних боргів», 944 «Інші операційні витрати» на підставі наказу Міністерства фінансів України від 08.10.1999 № 237 «Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість» ТОВ "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" сформувало резерв сумнівних боргів на загальну суму 94 778,00 грн.

ТОВ "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" нараховано у 2015 році резерв сумнівних боргів щодо дебіторської заборгованості, яка виникла по контрагенту ПАТ «Краснодонський м'ясокомбінат» (період взаємовідносин 2014 рік), та яка являється фінансовим активом:

Дт 944 «Інші операційні витрати»…Кт 38 «Резерв сумнівних боргів» - 94 778,00 грн.

Створення резерву сумнівних боргів передбачено також і п. 14 Наказу про облікову політику підприємства від 03.01.2015 № 1.

Згідно з пп. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139 Податкового кодексу України фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму витрат на формування резерву сумнівних боргів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

На підставі наведеного, перевіряючі дійшли висновку, що фінансовий результат до оподаткування ТОВ "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" за 2015 рік підлягав збільшенню на 94 778,00 грн. та відображенню у ряд. 2.1.2 «Сума витрат на формування резерву сумнівних боргів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (п.п. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139 ПКУ)» п. 2.1 «Різниці, на які збільшується фінансовий результат» додатку «РІ» до рядка 03 Податкової декларації з податку на прибуток. В результаті чого фактичні витрати на створення резерву виключаються із складу податкових.

Одночасно перевіряючими враховано, що частина суми створеного резерву сумнівних боргів в розмірі 43 715 грн. знайшла своє відображення у рядку 2.1.3 «Сума витрат від списання дебіторської заборгованості, яка не відповідає ознакам, визначеним п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 розділу І ПКУ, понад суму резерву сумнівних боргів (п.п. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139 ПКУ) п. 2.1 «Різниці, на які збільшується фінансовий результат» додатку «РІ» до рядка 03 Податкової декларації з податку на прибуток (т. 1 а.с. 64, зворот).

Таким чином, за висновками перевірки позивачем порушено п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п.п. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139 ПКУ, наказу Міністерства фінансів України від 08.10.1999 № 237 «Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість» встановлено заниження показника у рядку 2.1.3 додатку «РІ» до рядка 03 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств на загальну суму 51 063 грн., у т.ч. за 2015 - 51 063 грн. (різниця між сформованим резервом сумнівних боргів на загальну суму 94 778,00 грн. за мінусом 43 715 грн., відображених позивачем у рядку 2.1.3 додатку «РІ» до рядка 03 Податкової декларації з податку на прибуток за 2015 рік).

Також перевіркою встановлено, що позивачем в порушення вимог п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 , п. 138.2, п. 138.3 ст. 138 ПКУ (в редакції з 01.01.2015) завищено задекларований показник у рядку 1.2.1 АМ додатку РІ Податкової декларації з податку на прибуток на загальну суму 135 864 грн., у т.ч. за 2015 рік - 135 864 грн.

За висновками перевіряючих сума нарахованої амортизації на проведені ремонти основних засобів у період 2012-2014 р.р., що відображена у складі бухгалтерського рахунку 131 «Знос основних засобів», як окремий об'єкт основних засобів, не підлягає декларуванню у рядку 1.2.1 додатку РІ до Декларації.

У рядку 1.2.1 додатка РІ Декларації відображається сума амортизації, яка переноситься із графи 5 рядка 1.2.1 додатка АМ без врахування значення рядка А11 цієї графи.

Згідно порядку заповнення податкової декларації з податку на прибуток та затвердженої форми наказом Мінфіну від 20.10.2015 № 897, зареєстрованого в Мін'юсті України 11.11.2015 за № 1415/27860, ТОВ "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" подано додаток АМ «Інформація щодо нарахованої амортизації» до декларації з податку на прибуток за 2015 рік (уточнюючий розрахунок від 12.04.2016 № ), перевіркою якого на підставі облікових регістрів згідно правил податкового обліку встановлено розбіжності із задекларованим позивачем показником рядку 1.2.1 АМ додатка РІ до Декларації у бік завищення на 135 864 грн.

Тож у підсумку перевіркою встановлено заниження задекларованого показника у рядку 03 РІ Податкової декларації з податку на прибуток «Різниці» на загальну суму 186 927 грн., у т.ч. за 2015 рік - 186 927 грн. (51 063 грн.+ 135 864 грн.).

На підставі даних висновків акту перевірки, за наслідками виявленого порушення ГУ ДФС у Полтавській області 19.06.2018 винесено податкове повідомлення - рішення № , яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 33647 грн. (ставка податку 18% до загальної суми порушення 186 927 грн.).

Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.01.2015 по 30.09.2017 встановлено його завищення на загальну суму 25 717,67 грн., у т.ч. за квітень 2016 - 4 081,50 грн., травень 2017 року - 21 636,17 грн.

Так згідно акту перевірки, на підставі таких документів: оборотної відомості по бухгалтерських рахунках 201 «Жива вага, субпродукти, м'ясо та кістки» по аналітичному обліку: жива вага, забійний цех (холодильник), заморозка, 231 «Виробництво - забійний цех», 232 «Інше виробництво», 28 «Товари», 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 685 «Розрахунки з іншими кредиторами», 311 «Поточні рахунки в національній валюті», 644 «Податковий кредит», договорів з постачальниками, актів виконаних робіт, видаткових накладних на оприбуткування, рахунків-фактури, податкових накладних зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, виписок банків, податкових декларацій з податку на додану вартість перевіркою встановлено завищення задекларованих ТОВ "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" показників у рядку 10.1 Декларації з ПДВ «Операції, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та нульовою ставкою» на загальну суму 25 717,67 грн., у т.ч. за квітень 2016 - 4 081,50 грн., травень 2017 року - 21 636,17 грн.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПКУ встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 ст. 201 ПКУ.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПКУ передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів робіт/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно Автоматизованої системи співставлення податкового кредиту та податкового зобов'язання ІС «Податковий блок» рахується розбіжність за квітень 2016 року з контрагентом ФГ «Ваці» (п.н. 37651025) на загальну суму ПДВ 4081,50 грн. та за березень 2017 року з контрагентом СК «Дружба» (п.н. 03773197) на загальну суму ПДВ 21636,17 грн.

Зокрема, по взаємовідносинам з ФГ «Ваці» за квітень 2016 року згідно даних Додатку 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» до Податкової декларації з ПДВ за квітень 2016 року (від 20.05.2016 № ) ТОВ "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" задекларовано по контрагенту ФГ «Ваці» у ряд. 69 Д5 Розділу ІІ «Податковий кредит» обсяг постачання в сумі - 263 520 грн., ПДВ - 52 704 грн.

В свою чергу, за даним Єдиного реєстру податкових накладних ФГ «Ваці» виписано та зареєстровано у квітні 2016 на адресу ТОВ "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" податкові накладні на підставі первинних документів на виконання умов договору від 01.01.2016 № 2/2016 на обсяг загальний обсяг постачання 243 112,50 грн., ПДВ - 48 622,50 грн. (податкові накладні 1) від 21.04.2016 № 4/2 (реєстраційний номер в ЄРПН ) з номенклатурою товару - «свині живі» (видаткова накладна від 21.04.2016 № 19), 2) від 12.04.2016 № 1 (реєстраційний номер в ЄРПН ) з номенклатурою товару - «свиноматки» (видаткова накладна від 12.04.2016 № 15), 3) від 12.04.2016 № 1/2 (реєстраційний номер в ЄРПН ) з номенклатурою товару - «свині живі» (видаткова накладна від 12.04.2016 № 14).

В результаті зазначеного ТОВ "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" завищено податковий кредит по взаємовідносинам із ФГ «Ваці» на суму 4 081,50 грн. за рахунок віднесення до його складу сум не підтверджених зареєстрованими податковими накладними.

По взаємовідносинам з СК «Дружба» (п.н. 03773197) за березень 2017 року та травень 2017 року згідно даних Додатку 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» до Податкової декларації з ПДВ ТОВ "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" задекларовано взаємовідносини по контрагенту СК «Дружба» проведені у наступних звітних періодах:

- березень 2017 року (від 19.04.2017 № ) у ряд. 12 відповідно Д5 Розділу ІІ «Податковий кредит» обсяг постачання в сумі 289 932,50 грн., ПДВ - 57 986,50 грн.;

- травень 2017 року (від 19.06.2017 № ) у ряд. 13 відповідно Д5 Розділу ІІ «Податковий кредит» обсяг постачання в сумі 144 123,33 грн., ПДВ - 28 824,67 грн.

Всього на загальну суму постачання 434 055, 83 грн., ПДВ - 86 811, 17 грн.

В свою чергу, за даними Єдиного реєстру податкових накладних СК «Дружба» виписано та зареєстровано податкових накладних (перелік у акті перевірки - т.1 а.с. 69, зворот) на загальну суму постачання 325 875,00 грн., ПДВ - 65 175,00 грн.

В результаті зазначеного ТОВ "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" завищено податковий кредит по взаємовідносинам із СК «Дружба» на суму 21 636,17 грн. за рахунок віднесення до його складу сум не підтверджених зареєстрованими податковими накладними.

На підставі даних висновків акту перевірки, за наслідками виявленого порушення ГУ ДФС у Полтавській області 19.06.2018 винесено податкове повідомлення - рішення № , яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на 25 717,67 грн., а також застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 12 858,84 грн. (50%).

Вибірковою перевіркою дотримання позивачем обов'язку щодо подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум отриманого з них податку (форма 1 ДФ) встановлено, що у перевіряємому періоді мало місце подання позивачем податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків та суми утриманого з них податку з недостовірними відомостями, чим порушено п.п. б п. 176.2 ст. 176 розділу IV ПКУ, а саме:

- за 3 квартал 2015 року в податковому розрахунку було невірно вказано реєстраційний номер облікової картки платника податку ОСОБА_4, якому було нараховано та виплачено дохід (виплачений самозайнятій особі - ознака 157) в сумі 252,12 грн. та нараховано і перераховано податок з фізичних осіб в сумі 0 грн. - в розрахунку вказано РНОКПП НОМЕР_14, а фактично - РНОКПП НОМЕР_15;

- за 2 квартал 2016 року в податковому розрахунку було невірно вказано реєстраційний номер облікової картки платника податку ОСОБА_5, якій було нараховано та виплачено дохід (аліменти, що виплачуються платнику податку згідно з рішенням суду або за добровільним рішенням сторін - ознака 140) в сумі 1200,00 грн. та нараховано і перераховано податок з фізичних осіб в сумі 0 грн. - в розрахунку вказано РНОКПП НОМЕР_16, а фактично - РНОКПП НОМЕР_17;

- за 3 квартал 2016 року в податковому розрахунку було невірно вказано реєстраційний номер облікової картки платника податку ОСОБА_6, якому було нараховано та виплачено дохід (виплачений самозайнятій особі - ознака 157) в сумі 678 грн. та нараховано і перераховано податок з фізичних осіб в сумі 0 грн. - в розрахунку вказано РНОКПП 262703315, а фактично - РНОКПП НОМЕР_18;

- за 2 квартал 2017 року в податковому розрахунку було невірно вказано реєстраційний номер облікової картки платника податку ОСОБА_7, якому було нараховано та виплачено дохід (виплачений самозайнятій особі - ознака 157) в сумі 3853,83 грн. та нараховано і перераховано податок з фізичних осіб в сумі 0 грн. - в розрахунку вказано РНОКПП НОМЕР_19, а фактично - паспорт КН281782;

- за 3 квартал 2017 року в податковому розрахунку було невірно вказано реєстраційний номер облікової картки платника податку ОСОБА_8, якому було нараховано та виплачено дохід (виплачений самозайнятій особі - ознака 157) в сумі 2620 грн. та нараховано і перераховано податок з фізичних осіб в сумі 0 грн. - в розрахунку вказано РНОКПП 210300, а фактично - РНОКПП НОМЕР_20.

На підставі даних висновків акту перевірки, за наслідками виявленого порушення ГУ ДФС у Полтавській області 19.06.2018 винесено податкове повідомлення - рішення № , яким до позивача було застосовано штрафні санкції в розмірі 510 грн. згідно п. 119.2 ст. 119 ПКУ.

Перевіркою дотримання встановлених строків сплати (перерахування) до бюджету військового збору встановлено, що ТОВ "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007"здійснено нарахування (Кт 376 «Розрахунки за дивідендами») у грудні 2015 року дивідендів на користь засновників:

- ОСОБА_9 в сумі 100 000 грн. (виплата (без врахування ПДФО та військового збору) проведено відповідно до ВКО від 31.12.2015 № 631 - 88 000 грн. та від 22.01.2016 № 19 - 5 500 грн.),

- ОСОБА_3 в сумі 10 000 грн. (виплата (без врахування ПДФО та військового збору) проведено відповідно до ВКО від 22.01.2016 № 14 - 25 000 грн., від 22.01.2016 № 15 - 40 000 грн. та від 22.01.2016 № 20 -20 000 грн.).

Нарахування та утримання військового збору (1,5%) в розмірі 3 000 грн. проведено позивачем у грудні 2015 року та відображено у складі податкової декларації (1 ДФ) за 4 квартал 2015 року, але в порушення «а» п. 176.2 ст. 176, п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПКУ здійснювалося останнім не своєчасне перерахування військового збору, а саме сплата військового збору по виплаті дивідендів проведена 01.03.2016 відповідно до платіжного доручення № 58.

На підставі даних висновків акту перевірки, за наслідками виявленого порушення ГУ ДФС у Полтавській області 19.06.2018 винесено податкове повідомлення - рішення № , яким до позивача було застосовано штрафні санкції в сумі 586,36 грн. та нараховано пеню відповідно до п.п. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 ПКУ в сумі 106,20 грн. (розрахунок штрафної санкції та пені - т. 1 а.с. 16).

Із усіма вище переліченими податковими повідомленнями - рішеннями не погодився позивач та оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням суд приходить до таких висновків.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 19.06.2018 № , яким до позивача застосовано штрафні фінансові санкції на суму 970775,00 грн. - у двократному розмірі суми виявленої понадлімітної готівки за кожний день, відповідно до абз. 2 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 № 436/95

Стосовно наявності факту правопорушення.

За змістом пункту 2.8 Положення № 637 встановлено заборону для підприємств тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов'язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки.

Норми, закріплені у пунктах 3.5, 3.6 Положення № 637, регламентують порядок здійснення видачі готівки з каси підприємства.

З метою видачі готівки з каси підприємства окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) касир вимагає пред'явлення такою особою паспорта чи документа, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері. Для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

На підставі пункту 3.6 Положення № 637 видачу готівки касир проводить тільки особі, зазначеній у видатковому касовому ордері або видатковій відомості. Якщо видача готівки проводиться за довіреністю, оформленою у встановленому порядку згідно із законодавством України, у тому числі й особи, що не має змоги у зв'язку з хворобою або з інших поважних причин поставити підпис власноручно, то в тексті ордера після прізвища, імені та по батькові одержувача готівки бухгалтер зазначає прізвище, ім'я та по батькові особи, якій довірено одержати готівку. Видача готівки за довіреністю проводиться відповідно до вимог, передбачених у пункті 3.5 цієї глави. Довіреність залишається в касира і додається до видаткового касового ордера або видаткової відомості.

Суд погоджується з висновками відповідача, що відсутність у видатковому касовому ордері підпису особи, яка одержувала кошти з каси, є порушенням вимог пунктів 3.5, 3.6 Положення № 637. Відтак, сума готівки за такими видатковими документами має додаватися до залишку готівки в касі в день, у якому їх оформлено, та є понадлімітною.

Абзацом 2 статті 1 Указу №436/95 передбачено застосування штрафної (фінансової) санкції за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день.

Щодо застосування до спірних правовідносин Указу Президента України № 436/95.

08 червня 1995 року між Верховною Радою України та Президентом України укладено Конституційний Договір № 1 к/95-ВР (далі - Конституційний Договір) про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України.

Змістом статті 25 Конституційного Договору передбачено, що Президент України в межах своїх повноважень видає укази і розпорядження, які є обов'язковими для виконання на всій території України, дає їх тлумачення. Президент України видає укази з питань економічної реформи, не врегульованих чинним законодавством України, які діють до прийняття відповідних законів.

Тлумачення цитованих вище положень, з врахуванням суспільно-політичних передумов їх прийняття, дозволяє прийти до висновку, що Укази Президента України з питань економічної реформи, не врегульованих чинним на той час законодавством України, видані у відповідності до Конституційного Договору, є обов'язковими для виконання на всій території України до прийняття відповідних законів.

12 червня 1995 року Президент України видав Указ № 436/95, яким, зокрема, врегулював питання відповідальності суб'єктів господарювання за перевищення ліміту залишку готівки в касах підприємств.

Метою прийняття Указу № 436/95 є поліпшення стану готівкового обігу, визначення єдиних підходів до встановлення відповідальності за порушення суб'єктами підприємницької діяльності норм з регулювання обігу готівки та запобігання зловживанням під час здійснення операцій з готівкою, приховуванню доходів.

06 липня 1995 року органом законодавчої влади прийнято Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР), положення розділу V якого визначають перелік порушень, за вчинення яких передбачено застосування фінансових санкцій.

За змістом розділу V Закону № 265/95-ВР, так само як і положень інших законів України, законодавцем не визначено серед правопорушень перевищення ліміту залишку готівки в касах підприємств та не встановлена відповідальність за таке діяння.

З прийняттям Конституції України 1996 року Указ № 436/95 скасовано не було. На час виникнення спірних у цій адміністративній справі відносин законодавцем не прийнято будь-яких інших законів, сфера дії яких би охоплювала відносини, регламентовані Указом № 436/95.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові від 12.06.2018 у справі № 826/8121/16, Верховний Суд визнав, що застосування до суб'єктів господарювання штрафних (фінансових) санкцій на підставі абзацу другого статті 1 Указу № 436/95 є правомірним. Таке правозастосування відповідає правовій позиції Верховного Суду України, закріпленій у постанові від 02.04.2013 у справі № 21-77а13.

Суд не приймає до уваги доводи позивача, що на підприємстві була вкрадена каса та деякі договори за 2016 та 2017 роки, а зусилля позивача щодо відновлення втрачених документів не увінчалися успіхом, оскільки один із засновників товариства позивача ОСОБА_3 відмовився підписувати всі свої видаткові касові ордери з огляду на таке.

Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (п. 44.1 ст. 44 ПКУ).

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації (п. 44.5 ст. 44 ПКУ).

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Полтавській області відповідним наказом переносилися терміни перевірки на 90 днів у зв'язку із повідомленням позивача про втрату документів та необхідність їх відновлення.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності (п. 44.6 ст. 44 ПКУ).

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Однак, позивачем а ні на перевірку, а ні після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки не надано останньому належно відновлених документів, як не надано їх і суду в ході судового розгляду.

За таких обставин суд погоджується із доводами відповідача про правомірність винесеного податкового повідомлення - рішення від 19.06.2018 № , яким до позивача застосовано штрафні фінансові санкції на суму 970775,00 грн. за перевищення ліміту готівки в касі, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 19.06.2018 № , яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 33647 грн.

Об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу (п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 ПКУ).

Згідно абз. 2 п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПКУ якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Матеріалами перевірки підтверджується, що бухгалтерському обліку позивача у 2015 році виникали різниці (формування резерву сумнівних боргів), що в силу п.п. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139 ПКУ призводить до збільшення фінансового результату до оподаткування, однак, позивачем не в повній мірі проведено коригування фінансового результату до оподаткування у вказаному періоді на визначену в акті перевірки загальну суму 51 063 грн.

Обґрунтованих пояснень суду з приводу не проведення коригування фінансового результату до оподаткування у вказаному періоді на частину сформованого резерву сумнівних боргів, хоча при цьому частина цього резерву все ж таки була відображена під час обрахунку фінансового результату до оподаткування в 2015 році, представником позивача не надано.

Як не надано і обґрунтованих пояснень з приводу заниження фінансового результату до оподаткування за 2015 рік шляхом його зменшення у зв'язку із завищенням показником рядку 1.2.1 АМ додатка РІ до Податкової декларації з податку на прибуток за 2015 рік (уточнюючий розрахунок від 12.04.2016 № ) на загальну суму 135 864 грн. за рахунок включення суми нарахованої амортизації на проведені ремонти основних засобів у період 2012-2014 р.р., що відображена у складі бухгалтерського рахунку 131 «Знос основних засобів», що як окремий об'єкт основних засобів, не підлягає декларуванню у рядку 1.2.1 додатку РІ до Декларації.

Доказів, які б спростовували висновки перевірки позивачем суду не надано.

Єдиним аргументом незгоди позивача із даним ППР вказано, що акт містить суперечливі висновки, зокрема, перевіркою повноти декларування позивачем за перевіряємий період показників рядків 01 Декларації з податку на прибуток «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» та 02 Декларації з податку на прибуток «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» не встановлено їх завищення та/або заниження, як не встановлено завищення та/або заниження у рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) та у рядку 2280 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансові результати (ф. № 2 м). А тому, на думку позивача, висновки перевірки в частині повноти визначення різниць (рядок 03 «Різниці» Декларації з податку на прибуток), які виникають відповідно до Податкового кодексу України за період з 01.01.2015 по 30.09.2017 встановлено заниження на загальну суму 186 927 грн., що складається із заниження показника у рядку 2.1.3 додатку РІ до рядка 03 Декларації з податку на прибуток на загальну суму 51 063 грн. та завищення задекларованого показника у рядку 1.2.1 АМ додатку РІ до Декларації на загальну суму 135 864 грн., є такими, що суперечать вищевикладеним висновкам перевірки.

Суд оцінює критично вищевикладені доводи позивача, оскільки вони жодним чином не спростовують виявлені перевіркою порушення, які зафіксовані та детально описані в акті перевірки.

За таких обставин суд погоджується із доводами відповідача про правомірність винесеного податкового повідомлення - рішення від 19.06.2018 № , яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 33647 грн. (ставка податку 18% до загальної суми порушення 186 927 грн. (51 063 грн. + 135 864 грн.).

За наслідками діяльності у 2015 році штрафні (фінансові) санкції до платників податку на прибуток підприємств за порушення порядку обчислення, правильності заповнення податкових декларацій з податку на прибуток підприємств та повноти його сплати не застосовуються (п. 31 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України).

Тому у даному ППР штрафні (фінансові) санкції не застосовувалися.

Отже позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 19.06.2018 № , яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на 25 717,67 грн., а також застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 12 858,84 грн. (50%).

Єдиним аргументом незгоди позивача із даним ППР є посилання на те, що відповідач при встановленні даного порушення керувався даними автоматичної системи співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача та його контрагентів (ФГ «Ваці» (п.н. 37651025) та СК «Дружба» (п.н. 03773197), що, на думку позивача, суперечить правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 15.05.2018 у справі № 804/6286/17, згідно якої виявлення розбіжностей під час співставлення даних, що містяться у податкових деклараціях платника податків та даних ЄРПН не доводять склад податкового правопорушення, яке за своєю суттю може бути встановлене на підставі дослідження первинних документів податкового та бухгалтерського обліку товариства.

Оцінюючи дані доводи позивача, суд зазначає, що у постанові від 15.05.2018 у справі № 804/6286/17 Верховний Суд надавав оцінку протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, внаслідок недоведеності складу податкового правопорушення та порушення способу встановлення податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

В означеній справі обставини відрізняються від обставин у цій справі тим, що оскаржуване ППР ґрунтувалося на висновках камеральної перевірки.

Так Верховний Суд у постанові від 15.05.2018 у справі № 804/6286/17 зазначив, що виявлення в Єдиному реєстрі податкових накладних під час проведення камеральної перевірки податкової накладної, сума податку на додану вартість за якою не задекларована у податній податковій звітній декларації з цього податку є саме тим випадком, який слід кваліфікувати, як виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних, що є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Відтак, Верховний Суд дійшов висновку, що при збільшенні позивачу у справі № 804/6286/17 спірним податковим повідомленням-рішенням суми грошового зобов'язання відповідачем порушено спосіб реалізації владних управлінських функцій. Суд зазначив, що виявлення розбіжностей під час співставлення даних, що містяться у податкових деклараціях платника податків та даних Єдиного реєстру податкових накладних не доводять склад податкового правопорушення, яке за своєю суттю може бути встановлене на підставі дослідження первинних документів податкового та бухгалтерського обліку Товариства. Достовірність, повнота нарахування та сплати зокрема податку на додану вартість є предметом документальної перевірки відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

У даній справі ГУ ДФС у Полтавській області проведено планову виїзну документальну перевірку позивача на підставі таких документів: оборотної відомості по бухгалтерських рахунках 201 «Жива вага, субпродукти, м'ясо та кістки» по аналітичному обліку: жива вага, забійний цех (холодильник), заморозка, 231 «Виробництво - забійний цех», 232 «Інше виробництво», 28 «Товари», 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 685 «Розрахунки з іншими кредиторами», 311 «Поточні рахунки в національній валюті», 644 «Податковий кредит», договорів з постачальниками, актів виконаних робіт, видаткових накладних на оприбуткування, рахунків-фактури, податкових накладних зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, виписок банків, податкових декларацій з податку на додану вартість перевіркою, з аналізу яких встановлено завищення задекларованих ТОВ "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" показників у рядку 10.1 Декларації з ПДВ «Операції, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та нульовою ставкою» за рахунок віднесення складу податкового кредиту сум не підтверджених зареєстрованими податковими накладними із вищевказаними контрагентами на загальну суму 25 717,67 грн., у т.ч. за квітень 2016 - 4 081,50 грн., травень 2017 року - 21 636,17 грн.

Підставою для покупця товарів/послуг для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту є податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання таких товарів/послуг.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПКУ встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 ст. 201 ПКУ.

В свою чергу позивачем а ні на перевірку, а ні після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки не надано відповідачу первинних документів та податкових накладних, які б надавали позивачу право на формування податкового кредиту на суму виявлених перевіркою порушень, що детально описані в акті перевірки, як не надано їх і суду в ході судового розгляду.

Судовим розглядом висновки перевірки щодо виявлених порушень не спростовано, а відтак суд погоджується із доводами відповідача про правомірність винесеного податкового повідомлення - рішення від 19.06.2018 № , яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на 25 717,67 грн., а також застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 12 858,84 грн. (50%).

Згідно з п. 123.1 ст. 123 ПКУ встановлено, що накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання здійснюється у випадку повторного протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку.

В обґрунтування правомірності застосування до позивача за вищевказаним ППР штрафної санкції в розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання ГУ ДФС у Полтавській області додано копію акту від 02.03.2016 № 79/16-31-14-01-09/34874085 «Про результати планової виїзної перевірки ТОВ "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 (т. 1 а.с. 248-251, т. 2 а.с. 1-21), за наслідками якого ТОВ "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" ГУ ДФС у Полтавській області винесено ППР від 16.03.2016 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 59 835 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 14 959 грн. (25% за порушення вперше).

Позивачем доказів суду про оскарження вищевказаного ППР та його скасування в судовому чи адміністративному порядку не надано.

За таких обставин суд погоджується із застосованим відповідачем розміром штрафної санкції (50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання) за повторне протягом 1095 днів визначення контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку.

Отже в задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 19.06.2018 № , яким до позивача було застосовано штрафні санкції в розмірі 510 грн. згідно п. 119.2 ст. 119 ПКУ.

Відповідно до п. 119.2 ст.119 ПКУ неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Дана штрафна санкція була застосована до позивача у зв'язку із встановленням під час перевірки дотримання позивачем обов'язку щодо подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум отриманого з них податку (форма 1 ДФ), що у перевіряємому періоді мало місце подання позивачем податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків та суми утриманого з них податку з недостовірними відомостями, чим порушено п.п. б п. 176.2 ст. 176 розділу IV ПКУ.

В свою чергу позивач не заперечував, що ним було допущено виявлені помилки, однак, вказував, що формальні недоліки в первинних документах, а також недоліки, зумовлені дефектами правового статусу особи, що їх видала, повинні оцінюватися у сукупності з іншими обставинами справи, а перевагу варто надавати реальності здійснення господарської операції та її економічному змісту, а не оформленню такої операції, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд, зокрема, у постановах від 15.05.2018 у справі № 870/9721/12 та від 27.02.2018 у справі № 813/1766/17.

Оцінюючи доводи позивача суд зазначає, що з аналізу змісту вищевказаних постанов Верховного Суду очевидно, що вони стосуються зовсім інших обставин ніж у даній справі, а саме 1) постанова ВС від ід 15.05.2018 у справі № 870/9721/12 (реєстраційний номер в ЄДРСР 74426812) стосувалася права платника податку на формування податкового кредиту по взаємовідносинам із контрагентами, господарські операції з якими за висновками контролюючого органу були нереальними, а 2) постанова ВС від ід 15.05.2018 у справі № 870/9721/12 (реєстраційний номер в ЄДРСР 72486685) стосувалася правильності обрахування податку на прибуток платника податку по взаємовідносинам із контрагентами, господарські операції з якими за висновками контролюючого органу були нереальними.

За таких обставин суд погоджується із доводами відповідача про правомірність винесеного податкового повідомлення - рішення від 19.06.2018 № , яким до позивача було застосовано штрафні санкції в розмірі 510 грн. згідно п. 119.2 ст. 119 ПКУ, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 19.06.2018 № , яким до позивача було застосовано штрафні санкції в сумі 586,36 грн. та нараховано пеню відповідно до п.п. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 ПКУ в сумі 106,20 грн. (розрахунок штрафної санкції та пені - т. 1 а.с. 16).

Позивач не заперечував, що ним насправді нарахування та утримання військового збору (1,5%) в розмірі 3 000 грн. проведено у грудні 2015 року та відображено у складі податкової декларації (1 ДФ) за 4 квартал 2015 року, але в порушення «а» п. 176.2 ст. 176, п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПКУ здійснене не своєчасне перерахування військового збору, а саме сплата військового збору по виплаті дивідендів проведена 01.03.2016 відповідно до платіжного доручення № 58.

Єдиним аргументом незгоди позивача із даним ППР вказано, що відповідачем не вірно обраховано пеню, оскільки відповідачем пеня нараховувалася з дня, коли ним виявлено порушення, а мала б нараховуватися після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання, як це передбачено ст. 129 ПКУ, а тому оскаржуване ППР, на думку позивача, підлягає скасуванню.

Відповідно до п.п. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 цього ж Кодексу. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюється у порядку, встановленому ст. 168 ПКУ.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподаткованого доходу єдиним платіжним документом (п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПКУ).

Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання). (п.п. 168.1.4 п. 168.1 ст. 168 ПКУ в редакції, що діяла на момент виплати працівникам товариства оподатковуваного доходу).

Доводи позивача щодо незгоди із даним ППР ґрунтуються на нормі п.п. 129.1.3 в редакції Закону № 1797-VIII від 21.12.2016.

Однак на момент виплати працівникам товариства означеного оподатковуваного доходу дана норма діяла в іншій редакції, а саме нарахування пені розпочиналося у день настання строку погашення податкового зобов'язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.

За таких обставин суд погоджується із доводами відповідача про правомірність винесеного податкового повідомлення - рішення від 19.06.2018 № , яким до позивача було застосовано штрафні санкції в сумі 586,36 грн. та нараховано пеню відповідно до п.п. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 ПКУ в сумі 106,20 грн., у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясна Ярмарка "Добриня-2007" (вул. Соборності, буд.54, офіс.405, м. Полтава, Полтавська область,36029, ) до Головного управління ДФС у Полтавській області ( вул. Європейська, 4, Полтава, Полтавська область, 36014, ) про скасування податкових повідомлень - рішень відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд у відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних Положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 03 грудня 2018 року.

Суддя Л.О. Єресько