Справа № 160/7502/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2018 року Справа № 160/7502/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засідання Вербного Д.С.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дібрівське», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Великомихайлівської сільської ради про зупинення виробництва, реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг,-
Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області (далі позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дібрівське» (далі ТОВ «Дібрівське», відповідач), в якій просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 19.06.2018 по 27.06.2018 було проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища субєктом господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю «Дібрівське», у ході якої зроблено висновки про провадження господарської діяльності без дозволу на спеціальне водокористування свердловинами №1, №2 та ліміти забору та використання підземної води зі свердловин не встановлені. Позивач зазначає, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг субєктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою суду від 22.10.2018 відкрито провадження у справі, розгляду справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Ухвалою суду від 13.11.2018 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Великомихайлівську сільську раду.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позовну заяву, з огляду на викладені в ній обставини.
Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити в задоволенні позовної заяви, з огляду на викладені у відзиві обставини.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
За даними органів статистики, до видів діяльності ТОВ «Дібрівське» відносяться: Код КВЕД 01.11.0 вирощування зернових та технічних культур; Код КВЕД 01.21.0 розведення великої рогатої худоби; Код КВЕД 01.23.0 розведення свиней; Код КВЕД 15.41.0 виробництво нерафінованих олії та жирів; Код КВЕД 51.21.0 оптова торгівля зерном, насінням та кормами для тварин; Код КВЕД 51.90.0 інші види оптової торгівлі.
У період з 19.06.2018 по 27.06.2018 посадовими особами Державної екологічно інспекції у Дніпропетровській області на підставі наказу про проведення планової перевірки №409-П від 21.05.2018, направлення на перевірку від 21.05.2018 №4-4453-8-3, повідомлення про проведення перевірки від 21.05.2018 №4-4454-8-3 проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Дібрівське».
В ході проведення перевірки встановлено, що вода використовується для сільськогосподарських (розведення пестицидів та агрохімікатів) та господарсько-побутових потреб підприємства, а також для децентралізованого постачання води населенню с. Великомихайлівка Покровського району Дніпропетровської області.
На момент перевірки, дозвіл на спецводокористування підземною водою зі свердловини відсутній, ліміти забору та використання підземної води зі свердловини не встановлені, що є порушенням вимог ст. ст. 44, 49 Водного кодексу України, ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Усі води (водні об'єкти) на території України є національним надбанням Українського народу, однією з природних основ його економічного розвитку і соціального добробуту. Водні ресурси забезпечують існування людей, тваринного і рослинного світу і є обмеженими та уразливими природними об'єктами. В умовах нарощування антропогенних навантажень на природне середовище, розвитку суспільного виробництва і зростання матеріальних потреб виникає необхідність розробки і додержання особливих правил користування водними ресурсами, раціонального їх використання та екологічно спрямованого захисту. Водний кодекс, в комплексі з заходами організаційного, правового, економічного і виховного впливу, сприяє формуванню водно-екологічного правопорядку і забезпеченню екологічної безпеки населення України, а також більш ефективному, науково обґрунтованому використанню вод та їх охороні від забруднення, засмічення та вичерпання.
Так, ст. 42 Водного кодексу України передбачено, що водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.
Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.
Частиною 1 ст.49 Водного кодексу України визначено, що спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.
Відповідно до положень ч.6,7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» 05.04.2007р. № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт. На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Разом з тим, Державна екологічна інспекція України та її територіальні органи, зокрема Державна екологічна інспекція в Одеській області є повноважним органом щодо реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
При цьому, відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Як вже зазначалось судом, в ході проведення перевірки встановлено, що вода використовується ТОВ «Дібрівське» для сільськогосподарських (розведення пестицидів та агрохімікатів) та господарсько-побутових потреб підприємства, а також для децентралізованого постачання води населенню с. Великомихайлівка Покровського району Дніпропетровської області.
На момент перевірки, дозвіл на спецводокористування підземною водою зі свердловини відсутній, ліміти забору та використання підземної води зі свердловини не встановлені, що є порушенням вимог ст. ст. 44, 49 Водного кодексу України, ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Проте, суд не погоджується з висновками позивача з огляду на наступне.
Після спливу вказаного терміну користування цими свердловинами ТОВ «Дібрівське», починаючи з 2014 року припинило їх використання та більше не отримувало дозволів на спеціальне водокористування.
Доказів, які б спростовували твердження ТОВ "Дібрівське" про не використання даних свердловин позивачем не надано. Єдиним доказом на підтвердження використання є припущення позивача про необхідність використання води для господарської діяльності ТОВ "Дібрівське". Останнє стверджує, що воду для своєї сільськогосподарської діяльності використовує з чотирьох власних ставків. Наявність яких встановлено перевіркою та зафіксовано на сторінці 3 акта перевірки №294/3-8/18.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості
Відповідно до статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України робить висновок, що позовна заява не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 07 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_3