Справа № 813/2575/18
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/1208/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Судової-Хомюк Н.М., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року (головуючий суддя Гулик А.Г., м. Львів, повний текст складено 16.08.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області про визнання протиправним і скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення №166 від 25.05.2018 «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області № 166 від 25.05.2018 «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки».

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції виконавчий комітет Самбірської міської ради Львівської області оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.08.2018 та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ч. 6 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до 1 січня 2015 року рішення щодо визначення та надання містобудівних умов і обмежень на територіях, де відповідно до цього Закону не затверджені плани зонування або детальні плани територій, приймають уповноважені органи містобудування та архітектури з урахуванням попередніх планувальних рішень у межах встановленого законодавством строку.

Відсутність детального плану та плану зонування на даній території, а саме по АДРЕСА_1 і було основною підставою для скасування містобудівних умов та обмежень, про що в рішенні зазначено, як видані з порушенням Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Оскільки ч. 8 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зазначено, що містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника, то виходячи з того, що будівництво даного торгового комплексу ще не розпочалося, станом на час скасування даних умов та обмежень не було ні повідомлення про початок підготовчих робіт, ні декларації на початок будівництва, враховуючи що в ч. 8 ст. 29 Закону не вказано вичерпного переліку підстав скасування містобудівних умов та обмежень, то рішення виконавчого комітету є цілком законним.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права

ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.05.2017 начальником відділу архітектури і містобудування виконавчого комітету Самбірської міської ради видано позивачу Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки АДРЕСА_1, які містять всі необхідні відомості відповідно до «Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 № 109, в редакції чинній станом на 17.05.2017. 25.05.2018 виконавчим комітетом Самбірської міської ради Львівської області прийнято рішення № 166 від 25.05.2018 «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки». Відповідно до вказаного рішення скасовано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 9 від 17.05.2017, виданих фізичній особі, на будівництво торгового центру на АДРЕСА_1; відділу архітектури і містобудування, підготувати звернення до державної архітектурно-будівельної інспекції Львівської області щодо скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт (у випадку наявності такої) з будівництва об'єкта, вказаного у пункті 1 вказаного рішення. В преамбулі вказаного рішення наведено його нормативне обґрунтування: «керуючись підпунктом 9 пункту «а» частини першої статті 31, пунктом 3 частини другої статті 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», беручи до уваги, що містобудівні умови та обмеження № 9 від 17.05.2017 видані з порушенням Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». В п.1 вказаного рішення відповідач не вказав прізвище та ініціали особи, якої стосується скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, проте, оскільки саме позивачу було видано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 9 від 17.05.2017 на будівництво торгового центру на АДРЕСА_1, то стосується воно законних права та інтересів позивача.

Документом, який підтверджує право користування земельною ділянкою для забудови є договір про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію), укладений 06.05.2017 між позивачем та ПМП «Ліля», яке є власником земельної ділянки. Предметом вказаного договору є передача в користування земельної ділянки площею 0,2046 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва на ній будівель (споруд). Власником вказаної земельної ділянки є ПМП «Ліля» на підставі Державного акта серія НОМЕР_2, виданого 14.07.2008.

Після отримання Містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки АДРЕСА_1 № 9 від 17.05.2017 позивач замовив і виготовив проектну документацію, внаслідок чого 11.04.2018 філією ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області видано Експертний звіт № 14-0044-18 щодо розгляду проектної документації за робочим проектом «Будівництво торгового центру на АДРЕСА_1», де вказано, що за результатами розгляду проектної документації встановлено, що зазначена документація розроблена відповідно до вихідних даних на проектування з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності об'єкта будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, в томі числі санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, пожежної безпеки, екології, охорони праці, енергозбереження і може бути затверджена в установленому порядку.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що згідно з ст. 7 Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною радою та Кабінетом міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Таким органом є Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Згідно з ч. 2 ст. 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 698 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду (далі - Порядок № 698), пунктом 2 якого передбачено, що нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, м.м. Києві і Севастополі (далі - головні інспектори будівельного нагляду) шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок.

Перевірки проводяться головним інспектором будівельного нагляду або кількома головними інспекторами будівельного нагляду.

Згідно з чч. 3, 4 ст. 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» з метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду: 1) перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об'єктами нагляду; 2) витребовують від органів державної влади, фізичних та юридичних осіб документи і матеріали щодо предмета нагляду, одержують інформацію з автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз даних, створених органами державної влади; 3) мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів, приміщень, документів та матеріалів, необхідних для здійснення нагляду; 4) вимагають від органів державного архітектурно-будівельного контролю проведення перевірок у разі наявності ознак порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; 5) залучають у разі потреби до здійснення нагляду фахівців підприємств, установ, організацій, контрольних і фінансових органів.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об'єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право: 1) видавати обов'язкові до виконання об'єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 2) притягати посадових осіб об'єктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону; 3) ініціювати притягнення посадових осіб об'єктів нагляду до дисциплінарної відповідальності; 4) вносити подання про звільнення посадової особи об'єкта нагляду до органу, який здійснив його призначення; 5) вносити подання про позбавлення права виконувати певні види робіт посадової особи об'єкта нагляду до органу, яким таке право надавалося; 6) скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених вказаним Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

За невиконання письмових вимог головних інспекторів будівельного нагляду об'єкти нагляду несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно з п. 32 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 698 якщо рішення об'єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень. Про скасування або зупинення дії рішення об'єкта нагляду головним інспектором будівельного нагляду приймається рішення за формою згідно з додатком 6, яке надсилається об'єкту нагляду протягом трьох робочих днів з дати його прийняття рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення. Інформація про скасування або зупинення дії рішення об'єкта нагляду оприлюднюється на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції. У разі зупинення дії рішення об'єкт нагляду вживає заходів щодо усунення порушень, зазначених у рішенні про зупинення, та про результати повідомляє головному інспектору будівельного нагляду, який прийняв таке рішення.

Відповідно до п.1.3., п.1.4 «Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 № 109 містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника. Зміни до містобудівних умов та обмежень можуть вноситися тільки за згодою замовника. Чинність наданих містобудівних умов та обмежень не може бути зупинена у зв'язку з початком розроблення, внесення змін або оновлення містобудівної документації на місцевому рівні.

Згідно з ч. 8 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника. Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника, на виконання приписів головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або за рішенням суду.

Скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам; 3) за рішенням суду.

У разі скасування в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду або за рішенням суду містобудівних умов та обмежень посадові особи відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури несуть відповідальність згідно із законом.

Виходячи з наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог, бо виконавчий комітет був не вправі скасовувати містобудівні умови та обмеження.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року по справі № 813/2575/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Н.М. Судова-Хомюк

Т.І. Шинкар

Повний текст складено 06.12.2018