Справа № 465/6833/18
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

05.12.2018 року Франківський районний суд м.Львова в складі: головуючої - судді Мартьянової С.М. за участі секретаря Турчак М.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Львова Департаменту патрульної поліції та інспектора поліції у 1 батальйону 1 роти УПП у Львівській області Малиша Олега Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції м.Львова Департаменту патрульної поліції та інспектора поліції Малиша О.В., в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В обґрунтування своїх вимог вказав, що згідно постанови серії ЕАВ № 508234 від 30.07.2018 року, винесеної інспектором Малишем О.В. на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді 510 гривень штрафу, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. Правопорушення полягало в тому, що 30.07.2018 року близько 16 год. 59 хв. водій ОСОБА_1 на пр.Свободи, 17 у м.Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком п.5.8 ПДР України. Вважає постанову незаконною, просить її скасувати, оскільки правопорушення він не вчиняв. Просить позов задовольнити.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні такого, а оскаржувану постанову без змін, вказавши на фіксацію відеозаписом порушення позивачем правил дорожнього руху.

У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Згідно Постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 508234, 30.07.2018 року близько 16 год. 59 хв. водій ОСОБА_1 на пр.Свободи, 17 у м.Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком п.5.8 ПДР України та скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.5.8 ПДР України, «дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів»: дорога, на якій рух транспортних засобів здійснюється за встановленим маршрутом по спеціально відведеній смузі назустріч загальному потоку транспортних засобів.

Згідно із п.17.1 ПДР України, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі

Однак, відповідно до п. 17.2 ПДР України, водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Відповідно до статті 247 КУпАП, відсутність події і складу адміністративного правопорушення виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1.10 ПДР, зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Таким чином, з врахуванням наведених законодавчих положень, рух чи зупинка на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини, не є порушенням п. 17.1 ПДР, відтак не містить ознак адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На думку суду, жодним доказом не встановлено порушення позивачем вимог дорожнього знаку п.5.8 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 122 КУпАП.

Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідачем Малишем О.В. належним чином не було встановлено особу, на його думку порушника правил дорожнього руху, зокрема у спірній постанові зазначено невірну адресу проживання ОСОБА_1, а відтак останній був позбавлений можливості отримати таку, про наявність якої довідався з відкритого виконавчого провадження.

Крім того, наданий представником відповідача відеозапис відображає лише розмову між позивачем та інспектором поліції під час оформлення адміністративних матеріалів.

Зважаючи на той факт, що відповідач не надав достатніх доказів, а матеріали справи не містять, інших доказів правомірності свого рішення, що є його обов'язком, відповідно до ч.2 ст.77 КАСУ, будь-який сумнів тлумачиться на користь особи, що притягається до відповідальності, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а тому позов підлягає задоволенню.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про скасування спірної постанови підлягають задоволенню.

Керуючись ст.2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, ст.251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Львова Департаменту патрульної поліції та інспектора поліції у 1 батальйону 1 роти УПП у Львівській області Малиша Олега Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі- задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 508234 від 30.07.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 286, 293, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя Мартьянова С.М.