Справа № 638/9769/18
Суддя: Шестак О. І.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/9769/18
Провадження № 2-а/638/468/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Шестака О.І.,

при секретарі - Соколенко О.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Лебедєва Андрія Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 у липні 2018 року звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Лебедєва Андрія Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 02.07.2018 року близько 09:20 год. транспортний засіб, яким він управляв було безпідставно зупинено з вимогою пред'явити документи для перевірки. З огляду на безпідставність цих вимог, позивач вказані вимоги не виконав, за що інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №085140 від 02.07.2018 року та накладено адміністративне стягнення у вигляді 425 грн. Підставою для винесення постанови стало те, що позивач не мав при собі посвідчення водія та полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Позивач не погоджується із вказаним рішенням, вважає дії інспектора незаконними та необґрунтованими, адже по-перше: поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті, проте зупинка транспортного засобу відбулась без будь-якої на те причини, окрім того підстав здійснювати перевірку наявності договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності у інспектора не було, адже така перевірка проводиться у разі складання протоколу щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Також наголошує, що позивач пред'явив для перевірки тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами категорії В серії ТД №479498, який був виданий позивачу замість посвідчення водія на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №158119, провадження по якому уже закрито постановою Київського районного суду м. Харкова 22.05.2018 року, а щодо винних осіб, які вчинили неправомірні дії по складанню протоколу серії БД №158119 відкрито кримінальне провадження та проводиться службове розслідування. Тобто, посвідчення водія вибуло із володіння позивача внаслідок протиправної поведінки щодо нього осадових осіб органів поліції. Вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 126 КУпАП, а отже постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю. Просить суд позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю; позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач - інспектор роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Лебедєв А. О. в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив; заяв, клопотань, пояснень або заперечень на адміністративний позов до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №085140, винесеної інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Лебедєв А. О., ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом MitsubishiOutlander, номерний знак НОМЕР_1, 02.07.208 року о 09 год. 20 хв. у м. Харків, вул. Г. Праці, буд. 7, водій керував транспортним засобом, на якому не працював лівий сигнал гальмування, та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії та не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідності власників наземних транспортних засобів, чим порушив Правила дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП. Прийнято по справі рішення: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 1061, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 1162, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 1644, статтею 1751 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 1811, частина перша статті 182, статті 183, 184, 1892, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») ,тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху зокрема за відсутність або ненадання полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка).

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення позивача до відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови слугувало порушення ним приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме через відсутність посвідчення водія відповідної категорії та поліса цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як стверджує позивач, він пред'явив для перевірки тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами категорії В серії ТД №479498, оскільки посвідчення водія було вилучене на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №158119, який був предметом розгляду у справі про адміністративне правопорушеннявідносно ОСОБА_1, провадження по якій постановою Київського районного суду м. Харкова 22.05.2018 року закрито.

Більш того, матеріалами справи підтверджено неправомірність дій інспектора, яким було складено протокол серії БД №158119 про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (листи Управління патрульної поліції в Харківській області від31.05.2018 року №Б-809, Б-992/41/14/02-2018, від 26.06.2018 року №6014/41/14/01-2018).

В свою чергу, суд зазначає, що відповідно до п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється зокрема Відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Отже, виходячи з зазначеного, перевірка у особи наявності полісу цивільно-правової відповідальності може бути здійснена за умови виявлення працівниками Національної поліції порушення такою особоюправил дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Суду не надано достовірних доказів про те, що ОСОБА_1 вчинив порушення ПДР, що слугувало підставою для зупинки транспортного засобу, а оскільки матеріали справи не містять доказів правомірності зупинки транспортного засобу позивача, враховуючи п.21.2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснювати контроль за наявністю у позивача договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності інспектор роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Лебедєв А. О. не мав права.

У позовній заяві ОСОБА_1 факт вчинення порушення ПДР не визнає, тобто доказ, на підставі якого прийнята постанова, та який підтверджує скоєння позивачем правопорушення, відсутній.

Таким чином, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Приймаючи до уваги те, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова серії ВР №085140 від 02.07.2018 року по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Судовим розглядом встановлено, що судовий збір за подання позовної заяви ОСОБА_1 не сплачено, у зв'язку з тим, що норми Закону України «Про судовий збір» не містять положень щодо підстав, умов, розміру та порядку сплати судового збору за подання позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення.

У зв'язку з чим, у разі задоволення позовних вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Окрім того, позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву, згідно якої він просить суд покласти судові витрати по справі на відповідача, а саме стягнути з нього судові витрати на професійну правничу допомогу, здійснені ним у зв'язку з розглядом справи у розмірі 9000, 00 грн., однак пізніше позивач скористався своїм правом на відмову від цієї частини позовних вимог та подав до суду заяву про залишення вимоги про розподіл судових витрат без розгляду, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави для вирішення питання розподілу суду судових витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5-11,73,77,211,217,229,241-246,250,251,255,271,286 КАС України, ст.ст.7,9,122,251,280,288 КУпАП, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Лебедєва Андрія Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №085140 від 02.07.2018 року про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. 00 коп. відносно ОСОБА_1.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду до або через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: Шестак О.І.