Справа № 0740/810/18
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2018 року м. Ужгород№ 0740/810/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.

за участю:

позивача: представник - ОСОБА_1,

відповідача: представник - Стрижак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить визнати протиправним та скасувати виданий відносно нього наказ в.о. голови Державної служби України з безпеки на транспорті Дітківського В. №54-д від 23.07.2018 р. про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішення відповідача про накладення дисциплінарного стягнення прийняте з порушенням законодавчих норм, зокрема без ознайомлення його з висновками проведеної перевірки, не надавши для ознайомлення оригінали бланків дозволі, в яких, за словами посадових осіб відповідача, допущені помилки при оформленні, після закінчення строків притягнення до такої відповідальності. Окрім того, вважає, що жодного дисциплінарного проступку ним скоєно не було. Зазначає, що при внесенні виправлень у дозволи діяв правомірно, на підставі законодавчих норм та Угоди між Урядом України і Урядом Угорської Республіки про міжнародне автомобільне сполучення. Стосовно відсутність його підпису на бланках 5-и дозволів як підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності, вважає, що таке не може свідчити про неналежне виконання службових обов'язків, враховуючи щомісячний обсяг оброблення таких 1500 - 2000 одиниць.

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів, наведених в позовній заяві, та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у засіданні суду 28 листопада 2018 року проти позову заперечив, обґрунтовуючи обставинами, наведеними у відзиві на позов б/н б/д. Зокрема, зазначив, що за результатами проведеної комісією Укртрансбезпеки у період з 06.03.2018 по 16.04.2018 перевірки встановлено порушення позивачем Порядку оформлення та видачі дозволів на поїздки по територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, їх обміну та обліку, що були підтверджені за результатами здійсненого дисциплінарного провадження, а саме, відсутність підпису на бланках виданих дозволів на міжнародні перевезення вантажів автомобільним транспортом територією Угорщини, Італії та Румунії, а також допущення виправлень на бланках дозволів на міжнародні перевезення вантажів автомобільним транспортом територією Австрії, Італії та Румунії. Вважає безпідставними твердження позивача щодо пропуску строку притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки про можливу наявність в діях позивача дисциплінарного проступку керівник Укртрансбезпеки дізнався тільки 04 травня 2018 року. Заявляє, що позивачу під розписку від 07 червня 2018 року надано роз'яснення щодо безперешкодної можливості ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи. Повідомив, що пред'явити оригінали бланків дозволів на міжнародні перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні не видається за можливе, оскільки такі вилучено працівниками Міністерства інфраструктури України.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3) працює в органах Укртрансбезпеки з 17 грудня 2015 року, в тому числі з 06 жовтня 2017 року на посаді головного спеціаліста відділу надання адміністративних послуг управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області. За період роботи до дисциплінарної відповідальності не притягався (акр. спр. 250, т. 1).

На виконання наказу Міністерства інфраструктури України № 2-Г від 15 січня 2018 року, комісією Міністерства інфраструктури України, проведено позапланову перевірку діяльності Державної служби України з безпеки на транспорті, за результатами якої складено довідку від 21 лютого 2018 року (акр. спр. 62 - 96, т. 1). В ході проведеної перевірки встановлено порушення працівниками управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області, серед яких ОСОБА_3, Порядку оформлення і видачі дозволів на поїздку по територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, їх обміну та обліку, затвердженого наказом Міністерства транспорту України №757 від 20 серпня 2004 року (далі - Порядок).

Наказом Державної служби України з безпеки на транспорті №226 від 06 березня 2018 року «Про проведення перевірки», з метою перевірки інформації, викладеної у довідці про результати проведення позапланової перевірки діяльності Укртрансбезпеки від 21 лютого 2018 року, утворено відповідну комісію, якій доручено у термін з 06 по 15 березня 2018 року провести відповідну перевірку (арк. спр. 97 - 98, т. 1).

У зв'язку зі службовою необхідністю наказом Державної служби України з безпеки на транспорті №273 від 19 березня 2018 року, внесено зміни до п. 2 наказу Державної служби України з безпеки на транспорті №226 від 06 березня 2018 року в частині визначення терміну проведення перевірки, виклавши її в наступній редакції: «Комісії у термін з 06.03.2018 р. по 16.04.2018 р. провести перевірку, про результати якої доповісти Голові Державної служби України з безпеки на транспорті до 17.04.2018 р.» (арк. спр. 102, т. 1).

За результатами проведеної позапланової перевірки складено довідку від 17 квітня 2018 року (арк. спр. 107 - 147, т. 1), відповідно до якої комісією встановлено порушення, в тому числі, ОСОБА_3 п. 3.6 розділу ІІІ Порядку, у частині відсутності на бланках дозволів на поїздки по територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні підпису державного службовця, яким здійснювалася видача таких дозволів; а також порушення п. 4.3 розділу ІV Порядку в частині здійснення виправлень у бланках дозволів (акр. спр. 136 - 137, т. 1).

Згідно з висновками довідки від 17 квітня 2018 року інформацію, викладену у Довідці Мінінфраструктури, вважати такою, що частково знайшла своє підтвердження, та запропоновано розглянути питання про прийняття рішення щодо ініціювання дисциплінарного провадження з приводу виявлених порушень п.п. 3.6 та 4.3 Порядку, в тому числі, стосовно ОСОБА_3, головного спеціаліста відділу надання адміністративних послуг управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області.

З метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого головним спеціалістом відділу надання адміністративних послуг управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області ОСОБА_3 дисциплінарного проступку, виявленого комісією Укртрансбезпеки при проведенні перевірки, стосовно позивача ініційовано дисциплінарне провадження.

В ході здійсненого дисциплінарного провадження відібрано пояснення від ОСОБА_3 та його безпосереднього керівника - начальника відділу надання адміністративних послуг управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області.

Відповідно до наданих Дисциплінарній комісії пояснень, ОСОБА_3 повідомив, що, враховуючи ненадання для ознайомлення оригіналів бланків дозволів, зробити висновок про наявність виявлених порушень та надати їм об'єктивну оцінку з копій таких неможливо (акр. спр. 261, т. 1).

Безпосередній керівник позивача у своїх поясненнях від 14.06.2018 р. стосовно порушень п. 4.3 Порядку повідомив, що виявлені перевіркою виправлення на бланках дозволів були зроблені ОСОБА_3 виключно на письмові звернення перевізників та завірені печаткою, чим засвідчено їх дійсність. Окрім того, дозволи були використані та повернуті перевізником, що свідчить про відсутність будь-яких проблем у їх використанні. Можливість внесення виправлень на бланку дозволу при письмовому зверненні перевізника передбачена також і окремим дорученням від 21.07.2014 р. №750/07/3-14, виданим головою Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті. З приводу порушень п. 3.6 Порядку у зв'язку з ненаданням оригіналів бланків дозволів без підпису посадової особи вважає, що зробити висновок з їх копій неможливо (акр. спр. 263 - 264, т. 1).

За результатами здійсненого дисциплінарного провадження Дисциплінарною комісією складено висновок від 05.07.2018, відповідно до якого комісія вважає, що ОСОБА_3 заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у виді догани (акр. спр. 267 - 270, т. 1).

Наказом Державної служби України з безпеки на транспорті №54-д від 23 липня 218 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» за неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказі (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень на підставі подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ №74/ДК/18 від 17 липня 2018 року оголосив позивачу догану (акр. спр. 10 - 11, т. 1).

Вважаючи зазначений наказ про накладення дисциплінарного стягнення протиправним, ОСОБА_3 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, регламентується Законом України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 р. (далі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону, державний службовець зобов'язаний, серед іншого, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності.

Державні службовці виконують також інші обов'язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Ч. 1 ст. 64 Закону передбачена дисциплінарна відповідальність державного службовця за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 65 Закону, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

В розумінні норм Закону дисциплінарним проступком є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Разом з тим, ч. 3 ст. 65 Закону встановлено, що державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення, або постановлення відповідної окремої ухвали суду.

Як вбачається з оскарженого наказу, ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону, а саме, невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Ст. 66 Закону визначено види дисциплінарних стягнень, що можуть застосовуватися до державних службовців, серед яких

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

Згідно ч. 3 ст. 66 Закону у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Ч. 1 ст. 67 Закону визначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

Нормами ст. 69 Закону передбачено, що з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку стосовно державного службовця дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ здійснюється дисциплінарне провадження.

Відповідно до положень ст. 73 Закону, з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Згідно ч. 3 зазначеної статті результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

Ст. 74 Закону регламентовані гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення. Так, зокрема, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Окрім того, однією з гарантій прав державних службовців є строки, протягом яких такого можна притягнути до дисциплінарної відповідальності. Так, законом передбачено, що дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем строків притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Так, зокрема, ОСОБА_3 стверджує, що відділом державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області щомісячно проводиться робота з бланками використаних дозволів за попередній місяць, які були повернуті у відділ, що полягає у групуванні таких по видах, країнах та номерах та надісланні їх до відділу організації видачі дозволів на міжнародні автомобільні перевезення Управління надання адміністративних послуг на міжнародні автомобільні перевезення Департаменту адміністративних послуг Укртрансбезпеки. Бланки використаних дозволів, в яких виявлені порушення, після повернення перевізниками, були передані до Департаменту у серпні, жовтні, листопаді та грудні 2017 року, а тому позивач вважає, що саме з цього часу керівництво Департаменту мало змогу дізнатися про порушення, і саме з цього часу слід рахувати шестимісячний строк для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив проти факту направлення таких дозволів до Департаменту адміністративних послуг Укртрансбезпеки у вказані строки. Більше того, у відзиві на позов відповідач визнав закінчення термінів притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 на час проведення засідання Дисциплінарної комісії за порушення п.п. 3.5, 3.6, 4.3 Порядку допущених в бланках дозволів №128658, 128644, 32663, 10353 (акр. спр. 54, т. 1).

Стосовно інших бланків дозволів представник відповідача зазначає, що керівник Укртрансбезпеки дізнався про порушення в таких тільки 04 травня 2018 року.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Закон не містить терміну «триваючий дисциплінарний проступок», а статтею 65 не встановлені винятки з правил обчислення строків для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, а прямо обмежені такі шестимісячним строком з моменту, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що бланки дозволів на міжнародні перевезення вантажів автомобільним транспортом, в заповненні яких під час проведення перевірки були виявлені недоліки, видавались ОСОБА_3 у період з 14.05.2017 року по 23.11.2017 року.

Разом з тим, рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийнято 23 липня 2018 року.

Суд не може погодитися з твердженням представника відповідача, що про скоєний проступок керівник Укртрансбезпеки дізнався тільки 04 травня 2018 року, з огляду на те, що оригінали бланків дозволів з порушенням порядку заповнення, надсилались до Департаменту адміністративних послуг Укртрансбезпеки, що є структурним підрозділом відповідача, включно до грудня 2017 року, а тому про зазначені порушення керівник державної служби мав можливість дізнатися ще в грудня 2017 року.

Тому, враховуючи вимоги законодавства, якими врегульовано порядок накладення дисциплінарного стягнення, суд вважає, що оскаржений наказ прийнято всупереч ч. 3 ст. 65 Законом, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Окрім того, суд зазначає, що обраний вид дисциплінарного стягнення згідно з нормами Закону має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця, а при його визначенні необхідно враховувати характер проступку, попередню бездоганна поведінку та відсутність дисциплінарних стягнень.

Як вбачається з службової характеристики ОСОБА_3, наявної в матеріалах дисциплінарної справи, останній до виконання своїх посадових обов'язків ставиться сумлінно, зарекомендував себе якісним виконавцем, поставлені завдання виконує чітко та у встановлені терміни (акр. спр. 262, т. 1). За період роботи в Укртрансбезпеки позивач до дисциплінарної відповідальності жодного разу не притягався.

Суд вважає, що застосувавши обраний вид дисциплінарного стягнення, відповідач не врахував тяжкості вчиненого проступку, обставини, що пом'якшують відповідальність державного службовця, зокрема, відсутність в позивача за період роботи дисциплінарних стягнень, сумлінне виконання посадових обов'язків, що підтверджується наданою характеристикою безпосереднього керівника, а також той факт, що бланки дозволів були безперешкодно використані перевізниками та повернуті органу Укртрансбезпеки, а отже проступок ОСОБА_3 не мав жодних наслідків.

У зв'язку з вищенаведеним, враховуючи правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, 88000, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) до Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: проспект Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135, код ЄДРПОУ - 39816845) про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ в.о. голови Державної служби України з безпеки на транспорті Дітківського В. №54-д від 23.07.2018 р. про накладення дисциплінарного стягнення на головного спеціаліста відділу надання адміністративних послуг Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області ОСОБА_3 у вигляді догани.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: проспект Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135, код ЄДРПОУ - 39816845) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, 88000, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08 грудня 2018 року.

СуддяР.О. Ващилін