Справа № 160/7495/18
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року Справа № 160/7495/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
Обставини справи: ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправним рішення Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.07.2018 року №1945 про відмову у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи в ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року, про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" скасувавши зазначене рішення;
- зобов'язати Відділ з питань призначення та перерахунків пенсій №6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи в ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" з 20.10.1999 по 24.12.2001р., з 25.12.2006 р. 28.12.2006р. та призначити пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 27.05.2018 року.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач на час досягнення 55 річного віку має 33 роки 5 місяців загального стажу, з яких 12 років 7 місяців та 13 днів пільгового стажу за Списком №2. В травні 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, проте відповідач 27.07.2018 року своїм рішенням відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 через відсутність пільгового стажу 12 років 6 місяців. До пільгового стажу позивача не зараховані періоди роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001р., з 25.12.2006 по 28.12.2006р. через непроведення підприємством в цей період атестації робочого місця, бо атестація проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше 1 разу на 5 років. Як зазначено позивачем, відповідно до наказів про проведення атестації робочих місць ПАТ ДМК робоче місце атестоване. Тому рішення відповідача вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
01.11.2018 року від відповідача надійшов відзив, в якому зазначено, що за матеріалами відмовної пенсійної справи загальний страховий стаж ОСОБА_2 зараховано по 31.05.2018 та складає 33 роки 05 місяців, в тому числі роботи на пільгових умовах за Списком №2 10 років 05 місяців 06 днів. Періоди роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001 та з 25.12.2006 по 28.12.2006 на ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" до пільгового стажу за Списком №2 не зараховано, оскільки цей період підприємством не проведено атестацію робочого місця.
В судове засідання сторони по справі не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Від відповідача 26.11.2018 року надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.
27.11.2018 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідно до п.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин та керуючись приписами ч.9 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказах. На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд,-
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 27.05.2018 року досяг віку 55 років.
Згідно даних, які містяться у трудовій книжці ОСОБА_2 серії КТ-І №0562781 та довідках уточнюючих особливо шкідливі та особливо важкі умови праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній від 17.05.2018 року №882, №884, №885, виданих ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат», позивач працював на таких посадах:
В додаткових відомостях довідки №882 від 17.05.2018 року зазначено: робочі місця ділянки з переробки залізовапнякового конкентрату у цеху шихтопідготовки атестовані в постанові по комбінату "Щодо атестації робочих місця по умовам праці" №813 від 20.10.1994р. Наказ по комбінату "Про передачу ділянки з переробки залізовапнякового концентрату цеху ЦПШ (цех шихтопідготовки) в цех випалу вапняка" від 09.01.1997 №15.
В додаткових відомостях довідки №884 від 17.05.2018 року зазначено: робочі місця атестовані. Постанова по комбінату "Щодо атестації робочих місць за умовами праці" №1269 від 25.12.2001р. (по вогнетривкому-вапняному цеху робочі місця атестовані вперше).
- повний робочий день у вогнетривкому-вапняному цеху з 07.02.2003р. по 24.11.2008р. в агломераційному виробництві майстром з ремонту механообладнання, що передбачено Списком №2 розділ ІІ код КП 2б. Відволікання від основної роботи 2008р. - 11 к.д., за період з 07.02.2003р. по 24.11.2008р. - 05 років, 09 місяців, 07 днів.
В додаткових відомостях довідки №885 від 17.05.2018 року зазначено: робочі місця атестовані. Постанова по комбінату "Щодо атестації робочих місць за умовами праці" №1269 від 25.12.2001р., №992 від 29.12.2006р.
Окрім того, згідно листа №14/1-121 від 26.10.1999р. Головного державного експерта області з умов праці Про атестацію робочих місць за умовами праці, було розглянуто звернення ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" та повідомлено, що на підставі роз'яснення Державної експертизи з умов праці України за №10-3159 від 10.09.1999 та за №10-913 від 17.03.1999р. і довідки ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім.Дзержинського" про незмінність технологічного процесу та умов праці на робочих місцях комбінату, в порядку винятку, як тимчасовий вихід з скрутного становища, що склалось на ВАТ "ДМК", та враховуючи велику кількість робочих місць (понад 10 тисяч) які підлягають атестації за Списком №1 та 2, дозволити проведення у данний час атестації робочих місць без інструментальних санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища. Продовжено терміни дії постанови адміністрації та профкому комбінату від 20.10.1994 №813 "об аттестации рабочих мест по условиям труда" до 01 січня 2001 року. План-графік проведення чергової атестації робочих місць за умовами праці по комбінату з Головним державним експертом Дніпропетровської області узгоджено.
Листом від 27.12.2000 року №14/1-261 Головного державного експерта області з умов праці Про використання санітарно-гігієнічних досліджень попередньої атестації робочих місць за умовами праці, повідомлено ВАТ "ДМК ім.Дзержинського", що на підставі роз'яснення "Про проведення атестації" робочих місць за умовами праці в окремих випадках", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 №205, в зв'язку з скрутним фінансово-економічним становищем, що склалося на підприємстві з незалежних від нього причин, враховуючи, що умови, характер праці, технологія виробництва з 1994 року по теперішній час не змінились і по ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім.Дзержинського" розроблено План організаційно-технічних заходів по проведенню чергової атестації Державна експертиза умов праці дає згоду на використання результатів санітарно-гігієнічних факторів виробничого середовища і трудового процесу отриманих під час попередньої атестації/наказ від 20.10.1994 року №813 терміном до 31.12.2001 року за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог постанови КМУ від 01.08.1992 №442 "Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці".
22.06.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Рішенням Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №1945 від 27.07.2018 року відмовлено ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно заяви від 22.06.2018 року відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" через відсутність пільгового стажу роботи за Списком №2 - 12 років 6 місяців.

Також зазначено в рішенні зазначено, що у зв'язку з тим, що на підприємстві ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" у періоди з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 не проводилась атестація робочих місць, стаж роботи за зазначений період неможливо зарахувати до пільгового стажу. За документами наданими для призначення пенсії загальний стаж зараховано по 31.05.2018р. та складає 33 роки 05 місяців, в тому числі робота на пільгових умовах за Списком №2 - 10 років 05 місяців 06днів. Право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за наданими документами заявник набуває в 56 років.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся з позовом до суду.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ, „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV, які є чинними на час виникнення спірних відносин.

Згідно вступної частини Закону України "Про пенсійне забезпечення", положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років згідно із Законом № 3108-IV від 17.11.2005, ВВР, 2006, № 1, ст.18.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Законом України № 3108-IV від 17.11.2005 внесено зміни до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 16 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з п. б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення (в редакції від 05.11.1991 р.) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналогічні положення статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" міститься в статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті виконанням робіт, передбачених Списком №2, виконання яких проводиться на протязі повного робочого дня.

При цьому під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу (роз'яснення Міністерства соціального захисту населення і Міністерства праці від 10.05.1994 р. № 01-3/406-02-2 та № 06-1649).

Отже, позивач працював повний робочий день на посаді, яка була віднесена до Списку №2 ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", і при цьому його пільговий стаж надає право отримати пенсію на пільгових умовах із зменшенням віку.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку «Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за № 1451/11731, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п. 20 вказаної Постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992р. №41.

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за результатами атестації робочих місць, яка також надає інші пільги і компенсації, передбачені законодавством, а саме надбавка за роботу в зазначених умовах, право на скорочений робочий день, додаткову відпустку й одержання лікувально-профілактичного лікування. Атестація повинна проводитися на підприємстві не рідше одного разу на п'ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Контроль за проведенням атестації, правильністю застосування Списків покладено на Держпраці.

Отже, своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його право на отримання пенсії.

Наказом Міністерства праці і соціальної політики України "Про затвердження роз'яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках" від 21.08.2000 № 205, зазначено, що в окремих випадках через складний фінансово-економічний стан, що склався по незалежним від підприємства причинам, для проведення атестації робочих місць, де не відбулися корінні зміни умов і характеру праці, можливе використання результатів попередньої атестації.

Згідно п.1 Порядку та Положення про Державну експертизу умов праці, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 1 грудня 1990 року № 357 державний контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці та віднесення їх до категорії з шкідливим і важкими умовами праці, правильністю застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах покладався на органи Державної експертизи умов праці.

З матеріалів справи слідує, що підставою для відмови позивачу в підтвердженні його стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідач визначив відсутність відомостей щодо проведення атестації робочих місць на вказаному підприємстві в зазначені періоди.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 01.09.1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Зазначений висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах сформулювано Верховним Судом України зокрема у постанові від 16.09.2014 року (справа №21-307а14), та зазначено, що аналіз положень Порядку проведення атестації та розроблених на виконання цієї постанови Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41, дає підстави вважати, що якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічний підхід застосування означених норм права висловлений і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 21 лютого 2018 року (справа № 352/547/16-а)(http://reestr.court.gov.ua/Review/72373136)/

Приписами ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, оскільки чергова атестація робочих місць на Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» проводилась з 20.10.1994 року по 19.10.1999 року (наказ від 20.10.1994 року №813, термін дії наказу продовжено до 01.01.2001 року, фактично закінчена 25.12.2001 року), з 25.12.2001 року по 24.12.2006 року (наказ №1269 від 25.12.2001р.) та з 29.12.2006 року по 28.12.2011 року (наказ від 29.12.2006 року №992), а позивач у період з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року та з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року працював на майстром по ремонту механообладнання, яка віднесена до переліку робіт, зайнятість на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2, суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації, проведеної 20.10.1994 року, а період роботи з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року до такого стажу за результатами атестації, проведеної 24.12.2001 року.

Таким чином, відповідачем не подано належного обґрунтування не включення періодів роботи позивача до пільгового стажу.

Відповідно до вищенаведених доказів, які надав позивач, та відсутності спростування вищенаведених фактів відповідачем переконливими доказами у відповідності із ст. 77 КАС України, якою обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, слід вважати доведеним, що ОСОБА_2 з 20.10.1999р. по 24.12.2001р. та з 25.12.2006р. по 28.12.2006р. виконував роботи на посаді майстра по ремонту механообладнання, яка віднесена до переліку робіт, зайнятість на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2, вказані періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу з особливо шкідливими умовами праці за Списком №2, а рішення Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №6 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №1945 від 27.07.2018 року, яким ОСОБА_2 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2 відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" через відсутність пільгового стажу роботи - 12 років 6 місяців, таким, що підлягає скасуванню.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про підтвердженість спірних періодів роботи з 20.10.1999р. по 24.12.2001р. та з 25.12.2006р. по 28.12.2006р. та про їх зарахування ОСОБА_2, до стажу роботи, що дає право на призначення пенсій, що в сукупності є достатнім для призначення позивачу пенсію за віком на пільгових умовах (загальний стаж роботи за Списком №2 складає 12 років 7 місяців 13 днів), суд вважає, що вимога позивача про зобов'язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку пенсія: за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

В прохальній частині позову позивач просить зобов'язати відповідача призначити пенсію зі зменшенням пенсійного віку на два роки відповідно до п.б ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 27.05.2018 року.

Враховуючи, п.1 ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" призначення пенсії позивачу має бути здійснено 28.05.2018 року (27.05.2018р. - день досягнення позивачем пенсійного віку).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції №0.0..1 від 05.10.2018р. за подання адміністративного позову позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят коп.), який у повному розмірі зараховано до бюджету.

Враховуючи задоволення адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а саме, судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок.)

Керуючись ст.ст. 132, 139, 143, 241, 243, 246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №6 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №1945 від 27.07.2018 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 період роботи ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з 20.10.1999р. по 24.12.2001р. та з 25.12.2006р. по 28.12.2006р. за професією, посадою «майстер з ремонту механообладнання» з повним робочим днем у Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат».

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 28 травня 2018 року.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (; 49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ НАБЕРЕЖНА ПЕРЕМОГИ, будинок 26).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко