Справа № 806/729/18
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 грудня 2018 року

Київ

справа №806/729/18

адміністративне провадження №К/9901/66525/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2018 у справі №806/729/18 за адміністративним позовом Комунального підприємства «Озерне» Новогуйвинської селищної ради до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство «Озерне» Новогуйвинської селищної ради звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.03.2018 адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017 Головному управлінню Державної фіскальної служби у Житомирській області відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та у відкритті апеляційного провадження на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.03.2018 у справі №806/729/18.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області 22.05.2018, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою, судом з'ясовані такі обставини.

Житомирським окружним адміністративним судом рішенням від 06.03.2018 позовні вимоги Комунального підприємства «Озерне» Новогуйвинської селищної ради до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області - задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № від 08.11.2017 на суму 190502,00грн. за податковими зобов'язаннями та 47626,00грн. за штрафними санкціями.

Відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом першої інстанції частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Керуючись частиною п'ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з'ясовано, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.03.2018 було прийнято у відкритому судовому засіданні. Повний текст складено 21.03.2018.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області подало апеляційну скаргу у справі №806/729/18.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 вказану апеляційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 187 КАС України (ненадання документа про сплату судового збору).

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2018 клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області задоволено. Продовжено строк, встановлений ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2018 у задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про продовження процесуального строку на усунення недоліків відмовлено. Керуючись пунктом 1частини четвертої статті 169 КАС України, згідно якого позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою у справі №806/729/18 зі сплатою судового збору у встановленому законом розмірі повторно 17.08.2018, тобто з пропуском встановленого КАС України процесуального стоку на апеляційне оскарження,

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2018 апеляційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам частини третьої статті 298 КАС України, оскільки апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

На виконання вимог ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2018 про залишення касаційної скарги без руху відповідачем на адресу суду апеляційної інстанції направлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження з обґрунтуванням поважності підстав пропуску такого строку. Доводи податкового органу про поважність підстав пропуску строку зводяться до того, що у зв'язку з неналежним фінансуванням Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області у відповідача були відсутні кошти для сплати судового збору. Додатково зазначивши, що кошти на казначейському рахунку Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області були заблоковані.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 24.10.2018 визнав наведені податковим органом підстави пропуску строку апеляційного оскарження неповажними, у зв'язку з чим відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі частини третьої статті 298 КАС України.

Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними

Враховуючи наведене, за результатами оцінки зазначених у надісланій на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, заяві про поновлення строку апеляційного оскарження підстав суддя-доповідач може визнати їх поважними та відкрити апеляційне провадження або визнати такі підстави неповажними, у зв'язку з чим відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі частини третьою статті 298 КАС України.

Як зазначено вище, суд апеляційної інстанції ухвалою від 28.08.2018 надавав податковому органу достатній строк для усунення недоліків вдруге поданої апеляційної скарги щодо надання клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження з наведенням причин поважності пропуску такого строку. Наведені заявником у клопотанні, надісланому суду на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, підстави судом апеляційної інстанції визнані неповажними, у зв'язку з чим у відкритті апеляційного провадження було відмовлено, що відповідає правильному застосуванню КАС України.

Доводи касаційної скарги щодо встановлення судом апеляційної інстанції неправомірних обмежень у реалізації відповідачем права на апеляційне оскарження судового рішення не спростовують вищенаведених висновків про очевидне правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п'ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з непереборними та об'єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Статтею 187 КАС України передбачено обов'язок особи, яка подає касаційну скаргу, щодо одночасного надання документу про сплату судового збору.

Відтак, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Таким чином неналежне фінансування Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області не може бути поважною підставою пропуску строку апеляційного скарження, адже податковий орган є суб'єктом владних повноважень, що діє на професійній основі та відповідно до покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов'язків щодо оформлення апеляційної скарги, яке не повинно ставитись у залежність від правовідносин, у які податковий орган вступає в інших сферах своєї діяльності.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 КАС України (редакції від 03.10.20.17) у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої, пунктом 2 частини другої статті 333 КАС України, -

у х в а л и в:

Відмовити Головному управлінню Державної фіскальної служби у Житомирській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2018 у справі №806/729/18 за адміністративним позовом Комунального підприємства «Озерне» Новогуйвинської селищної ради до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

............................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду