Справа № 345/5095/18
Суддя: Онушканич В. В.
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №345/5095/18
Провадження № 2-а/345/110/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2018 р. м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши в порядку письмового спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 2 Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом мотивуючи його тим, що відповідачем 19.11.2018 р. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 929024 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у розмірі 255 грн. Зі змісту даної постанови вбачається, що позивач 19.11.2018 о 02:45 год. у м. Калуші по вул. Каракая порушив вимогу дорожнього знака 3.21 «Вїзд заборонено». Однак, вважає, що вимогу даного знака не порушив та зазначив, що рухався від магазину «Терези» по вул. Каракая, 10, де був припаркований в напрямку перехрестя вулиць Сівецька Дзвонарська, проспект Лесі Українки Винниченка, після чого між будинком Каракая № 9 та № 3 був зупинений відповідачем. Представившись, інспектор у грубій формі зобовязав надати йому посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію автомобіля, які вихопив у нього з рук, а в разі непокори до нього буде застосовано силу. Інспектору вказав та надав пояснення, що не порушував дію знака 3.21, оскільки розпочав рух від магазину «Терези» де вже немає зони дії знака, однак інспектор ніяким чином не відреагував та виніс оскаржувану постанову. Вважає, що відповідач при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину. Окрім того, відповідачем було порушено вимоги розділу ІV «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», оскільки він не ознайомив його з правами згідно ст. 268 КУпАП, а також у постанові не зазначено про правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження. З наведених підстав просить визнати дії відповідача протиправними, скасувати постанову серії ДПО18 № 929024 від 19.11.2018 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 29.11.2018 відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання на 07.12.2018 о 11:00 год.

У судове засідання позивач не зявився, однак подав заяву про підтримання позову, а справу просить слухати у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не прибув, однак був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 12).

Статтею 286 КАС України, встановлено скорочений десятиденний строк розгляду адміністративних справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. З урахуванням положень ч. 3 ст. 205 КАС України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 205 КАС України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд вирішив розглядати справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

За вимогами статті 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 р. № 23-рп/2010 (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом частини 1 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно оскаржуваної постанови слідує, що позивач 19.11.2018 о 02:45 год. у м. Калуш по вул. Каракая порушив вимоги дорожнього знака 3.21 «Вїзд заборонено» (а.с. 5).

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен містити: відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування та відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, опис обставин, установлених під час розгляду справи, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Однак, як видно із оскаржуваної постанови, у ній відсутній опис обставин установлених під час розгляду справи, зокрема не зазначено, яким чином і, як саме позивачем порушено вимогу заборонного дорожнього знака 3.21 ПДР України. Зокрема не конкретизовано звідки, в якому напрямку і за яких обставин рухався позивач на транспортному засобі.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З огляду на вимоги чинного законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами поліції, які зобов'язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм ПДР України.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

У графі «до постанови додається» будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови і у даному випадку відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами, що позивач порушив вказані вимоги ПДР України.

З приводу доводів позивача щодо неправомірності розгляду справи на місці вчинення правопорушення суд зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.15р. № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, навіть якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа не складає протокол про адміністративне правопорушення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення, в тому числі, справи відносно позивача.

У зв'язку з цим, відповідач діяв у межах своїх службових повноважень і, тому мав право розглянути справу у скороченому провадженні та на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу.

Тому, вимоги щодо визнання дій відповідача незаконними задоволенню не підлягають, оскільки ефективним способом захисту є заявлені позивачем вимоги щодо скасування постанови, як незаконної із закриттям провадження у справі, що відповідає положенням ч. 3 ст. 286 КАС України, і додаткові вимоги щодо визнання дій незаконними щодо складання оскаржуваної постанови не підлягають задоволенню в даному випадку.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що відповідачем його не було ознайомлено з правами згідно ст. 268 КУпАП, а також те, що у постанові не зазначено про правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, оскільки всі ці відомості містяться на зворотному аркуші постанови (а.с. 5).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити провадження у справі.

З огляду наведених підстав, суд прийшов до висновку, що постанова серії ДПО18 № 929024 від 19.11.2018 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у розмірі 255,00 грн. підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

На підставі ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 122, 245, 258, 268, 280, 286 КУпАП, керуючись статтями ст.ст. 139, 241-246, 286 КАС України,

у х в а л и в:

Адміністративний позов задоволити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 929024 від 19.11.2018 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у розмірі 255,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд.

Головуючий: