Справа № 623/2982/18
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 623/2982/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Макаренко Я.М.

суддів: Мінаєвої О.М. , Гуцала М.І.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради Харківської області, Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.10.2018, суддя Бєссонова Т.Д., м. Ізюм, по справі № 623/2982/18

за позовом ОСОБА_1

до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради Харківської області , Головного спеціаліста з благоустрою відділу контролю благоустрою міста Ізюм Грінфельд Анастасії Володимирівни третя особа Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області

про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради Харківської області (надалі по тексту відповідач-1), головного спеціаліста з благоустрою відділу контролю благоустрою міста Ізюм Грінфельд Анастасії Володимирівни (надалі по тексту відповідач-2), третя особа-Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області, в якому просив суд:

-визнати протиправними дії Головного спеціаліста з благоустрою відділу контролю благоустрою міста Ізюм Грінфельд Анастасії Володимирівни зі складання протоколу про адміністративне правопорушення №64 від 02.07.2018 р. щодо ОСОБА_1, а протокол про адміністративне правопорушення №64 від 02.07.2018 р. таким, що складено з порушенням норм діючого законодавства України;

- визнати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради №15 від 03.08.2018 р. про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 ухваленою з порушенням норм діючого законодавства України;

-скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради №15 від 03.08.2018 р. про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду харківської області від 12.10.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради Харківської області, головного спеціаліста з благоустрою відділу контролю благоустрою міста Ізюм Грінфельд Анастасії Володимирівни, третя особа : Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено частково.

Постанову Адміністративної комісії Ізюмської міської ради № 15 від 03 серпня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост. 152 КУпАП скасовано.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Третя особа, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.10.2018 року та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідач-1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.10.2018 року та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач-1 посилається на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не було запрошено на засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради, чим його було позбавлено права бути присутнім на засіданні комісії під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки запрошення на засідання комісії, яке відбулося 03.08.2018 року, ОСОБА_1 отримав особисто 25.07.2018 року, а тому про засідання комісії позивач був повідомлений завчасно.

Також, відповідач-1 зазначив, що адміністративна комісія при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради своїми діями не порушила права ОСОБА_1, всебічно, у повному обсязі дослідила протокол №64 від 02.07.2018 року про адміністративне правопорушення та прийняла вмотивовану постанову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційних скарг Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради Харківської області та Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 липня 2018 року головним спеціалістом з благоустрою відділу контролю благоустрою міста Грінфельд А.В. було складено протокол про адміністративне порушення №64 про те, що ОСОБА_1 було порушено п.23 Додатку 1 до Правил благоустрою, а саме: розміщення реклами на фасаді будівлі та вітрині.(а.с. 70)

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради № 15 від 03.08.2018 на ОСОБА_1, керуючого магазином "Єлма-сервіс" накладено адміністративне стягнення, передбачене статтею 152 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 1360 грн., (а.с.83)

Скасовуючи постанову Адміністративної комісії Ізюмської міської ради № 15 від 03 серпня 2018 року, суд першої інстанції виходив з її незаконності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Постановою № 15 від 03 серпня 2018 року ОСОБА_1, як керуючий магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1360 грн. за розміщення реклами на фасаді будівлі та вітрині магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою АДРЕСА_1, порушення в зв'язку з викладеним п. 23 Додатку 1 до Правил благоустрою міста Ізюм та вчинення правопорушення, передбаченого статтею 152 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що прийнято воно незаконно та необгрунтовано, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також чи було вчинено правопорушення особою, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що позивача оскаржуваною постановою притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 Кодексу України про адміністративне правопорушення за порушення п. 23 Додатку 1 до Правил благоустрою міста Ізюм.

Відповідно до ст. 152 Кодексу України про адміністративне правопорушення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів -тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, адміністративна відповідальність за приписами наведеної статті настає у разі порушення, зокрема, правил благоустрою територій населених пунктів.

Рішенням Ізюмської міської ради 44 сесії 7 скликання від 27.07.2017 року №1146 затверджено Правила благоустрою території міста Ізюм в новій редакції.

Додаток 1 до Правил благоустрою території міста Ізюм в новій редакції містить найменування порушень, серед яких п. 23 передбачає порушення вимог Дизайн-коду зовнішнього вигляду історичного центру та центральних вулиць міста Ізюм.

Отже, позивач був притягнутий до відповідальності не за порушення встановлених правил благоустрою, а за порушення пункту, який визначає назву порушення, а не правила благоустрою територій населених пунктів.

Згідно з п. 2.1.11 Правил благоустрою території міста Ізюм в новій редакції дизайн-код це окремий нормативний документ, що визначає як загальні естетичні (розмір, тип), так і конкретні правила (шрифт, кольорове рішення) оформлення зовнішньої реклами, інформаційних табличок, об'єктів міської інфраструктури (місць для сидіння, зупинок, ліхтарів, вітрин, турнікетів, огорож, тощо) у місті Ізюм (Додаток 9).

Отже, дизайн-код визначає правила оформлення, зокрема, зовнішньої реклами у місті Ізюм.

Проте, п. 23 додатку 1 до Правил благоустрою території міста Ізюм, про порушення якого зазначено в оскаржуваній постанові, не містить змісту вимог Дизайн-коду зовнішнього вигляду історичного центру та центральних вулиць міста Ізюм.

Статтею 283 КУпАП визначено зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якій зазначається:найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;дату розгляду справи;відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;опис обставин, установлених під час розгляду справи;зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;прийняте у справі рішення.

Проте, відповідачем в оскаржуваній постанові не зазначено в чому саме полягало порушення вимог Дизайн-коду з оформлення зовнішньої реклами у місті Ізюм, а отже не наведено опису обставин, які свідчать про порушення правил благоустрою території міста Ізюм, а тому колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає приписам ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП України є, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, а також інші документи.

Підставою для винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності став протокол про адміністративне правопорушення №64 від 02.07.2018 року, яким зафіксовано порушення п. 23 Додатку 1 до Правил благоустрою міста Ізюм.

Проте, даний протокол також не містить відомостей про те в чому саме полягало порушення вимог Дизайн-коду з оформлення зовнішньої реклами у місті Ізюм.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення №64 від 02.07.2018 року не доводить факт порушення правил благоустрою території міста Ізюм.

Інших доказів в підтвердження факту порушення правил благоустрою території міста Ізюм щодо розміщення зовнішньої реклами ні протокол ні постанова не містять.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано доказів в підтвердження обґрунтованості доводів щодо порушення позивачем Правил благоустрою території міста Ізюм щодо розміщення зовнішньої реклами.

Також, колегія суддів зазначає, що приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 Кодексу України про адміністративне правопорушення відповідачем не встановлено вчинення безпосередньо позивачем адміністративного правопорушення, наявності його вини у вчиненні правопорушення.

Згідно з п. 1.1. Правила благоустрою території міста Ізюм в новій редакції є нормативно-правовим актом, яким, зокрема, регулюються права та обов'язки учасників правовідносин у сфері благоустрою території міста Ізюм.

Суб'єкти у сфері благоустрою міста Ізюм це учасники відносин у сфері благоустрою міста Ізюм, а саме: органи державної влади та місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, суб'єкти підприємницької діяльності, органи самоорганізації населення, громадяни.

Суб'єктами господарювання є учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Пунктом 10.23 Правил благоустрою території міста Ізюм в новій редакції передбачено, що порушення Правил є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, учасниками відносин у сфері благоустрою міста Ізюм, зокрема, є суб'єкти господарювання, що здійснюють господарську діяльність, громадяни, які за порушення Правил можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що відповідно до трудового договору №2/23/08/16від 23.08.2016р.,укладеного між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, позивач є керуючим магазину, свою трудову діяльність здійснює на підставі вказаного договору.

Згідно вказаного договору позивач зобов'язаний виконувати обов'язки керуючого магазином, а саме: керує виробничо-господарською діяльністю магазину, організовує планування, облік і складання документів установленої звітності з виробничої діяльності магазину, бере участь в організації підготовки і підвищення кваліфікації персоналу, контролює додержання працівниками виробничої трудової дисципліни, розподіляє обов'язки між своїми заступниками та визначає ступінь відповідальності за доручені їм напрямки діяльності, забезпечує організацію обслуговування населення і розширення сфери послуг, проведення необхідної масово-роз'яснювальної роботи, забезпечує збереження комерційної таємниці, виконує правила внутрішнього трудового розпорядку.

Отже, зазначений трудовий договір передбачає перелік певних обов'язків позивача як працівника, серед яких відсутні повноваження з розміщення зовнішньої реклами магазину.

В протоколі про адміністративне правопорушення №64 від 02.07.2018 року, який став підставою для винесення оскаржуваної постанови, наявність у позивача повноважень визначених трудовим договором з розміщення зовнішньої реклами магазину відповідачем не встановлено.

Позивач в протоколі заперечував проти наявності у нього трудових обов'язків з розміщення зовнішньої реклами магазину.

Колегія суддів зазначає, що господарську діяльність у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою АДРЕСА_1 здійснює ФОП ОСОБА_4.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що головним спеціалістом відділу контролю благоустрою міста Грінфельд А.В. ФОП ОСОБА_5, а не позивачу, було видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері благоустрою № 54 від 16.01.2018 року, згідно якого за результатами позапланової перевірки, проведеної в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою АДРЕСА_1, встановлено порушення п. 23 додатку 1 до Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Ізюм.

Враховуючи, що позивач не є суб'єктом господарювання у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою АДРЕСА_1 і приписами трудового договору на нього не покладено обов'язки з розміщення зовнішньої реклами, докази того, що безпосередньо позивачем було розміщено зовнішню рекламу в матеріалах справи відсутні, а тому позивач не може бути притягнутий до відповідальності за порушення Правил благоустрою території міста Ізюм щодо розміщення зовнішньої реклами.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що позивача до відповідальності за ст. 152 КУпАП притягнуто незаконно та необгрунтовано.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що постанова №15 від 03 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційних скарг відповідача та третьої особи колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради Харківської області, Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області залишити без задоволення.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.10.2018 по справі № 623/2982/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва М.І. Гуцал