Справа № 2а-1970/11/1370
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

04 грудня 2018 року

справа №2а-1970/11/1370

адміністративне провадження №К/9901/41288/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р.Ф.

суддів - Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року (суддя - Хома О.П.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2017 року (судді - Обрізко І.М., Яворський І.О., Сапіга В.П.) у справі № 2а-1970/11/1370 за позовом Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,

У С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Франківському районі м.Львова (правонаступником якої є Залізнична об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області) (далі - податковий орган, відповідач у справі, скаржник у справі) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 34 454,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог податковий орган зазначив, що відповідачем всупереч вимог Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" не сплачено податок з власників транспортних засобів у розмірі 34 454,00 гривень, тому останній підлягає стягненню в судовому порядку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року позов задоволено, стягнуто з відповідача у справі податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 34544,00 гривень. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки сума податку з власників транспортних засобів, яка мала бути сплачена відповідачем під час первинної реєстрації до бюджету, не зарахована на єдиний казначейський рахунок державного бюджету, то відповідач не виконав обов'язку зі сплати податку.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд апеляційної інстанції зазначає про передчасність висновків суду першої інстанції, враховуючи те, що останній не з'ясував обставин реєстрації автомобіля, що є предметом порушення кримінальної справи, зокрема щодо працівників МРЕО та банку, де проводяться платіжні операції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 листопада 2016 року рішення судів попередніх інстанцій скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки судами не з'ясовано обставини справи щодо фактичного подання безпосередньо позивачем заяви про реєстрацію таких транспортних засобів на своє ім'я разом із відповідними документами.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року,

залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що з аналізу законодавства безумовною підставою для першої реєстрації транспортних засобів є сплата відповідного податку і такий податок сплачується до реєстрації транспортного засобу.

Не погоджуючись з зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанції позивач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права просив їх скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки відсутності матеріалах справи доказів виконання відповідачем покладеного на нього обов'язку зі сплати податку з власників транспортного засобу. Окрім того, податковий орган зазначає про те, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги та обставина, яка є підтвердженням того, що при реєстрації Відповідачем вказаного транспортного засобу не сплачено податок, відображена у вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01 липня 2013 року по справі №1-233/11, згідно якого начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції УМВСУ у Львівській області засуджено за вчинення службових злочинів одним з епізодів яких є реєстрація автомобілів відповідачем у справі без сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів.

У запереченні на касаційну скаргу відповідач зазначає про те, що при реєстрації транспортного засобу виконав всі покладенні на нього обов'язки встановленні законодавством України, а перевірка надходження коштів в Державний бюджет не входить до його обов'язків.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

У відповідності до листа управління Державтоінспекції Львівського ВРЕР № 9/2074 від 31 серпня 2010 на ім'я ОСОБА_2 11 серпня 2009 здійснено першу державну реєстрацію автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску та 12 грудня 2009 року здійснено першу державну реєстрацію автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_2, 2001 року випуску.

Згідно з Розрахунком суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час здійснення першої реєстрації вищевказаних транспортних засобів в Україні, сума податку, що підлягає сплаті, в загальному становить 34454,00 гривень на рік.

Листом Західного головного регіонального управління ПриватБанк від 04 листопада 2010 року за № 5949 на запит заступника голови ДПА у Львівській області повідомлено про те, що квитанції про оплату відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів не знайдено.

Відповідно до довідки податкового органу №27265/17-115 від 13 грудня 2010 року, до місцевого бюджету Франківського району м. Львова не надходили кошти по податку з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (з громадян) в сумі 17227,00 гривень від 11 серпня 2009 року та 17227,00 гривень від 12 грудня 2009 року від громадянина ОСОБА_2.

Окрім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач у справі особисто звертався до Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області 11 серпня 2009 року та 12 грудня 2009 року з заявами про першу реєстрацію в Україні автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску та автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_2, 2001 року випуску, відповідно, сплативши при цьому всі передбачені чинним на час звернення законодавством платежі.

Судами встановлено, що на час звернення органу доходів і зборів з даним позовом до суду була порушена кримінальна справа №181-0290 відносно начальника Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 364, частиною 1 статті 365 Кримінального кодексу України.

Із кримінальної справи №181-0290 виділено в окреме провадження кримінальна справа №181-0031, порушена за фактом зловживання службовим становищем службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за ознаками злочинів, передбачених частиною 3 статті 364, частинами 1,3 статті 365 365 Кримінального кодексу України.

З кримінальної справи №181-0031 було виділено в окреме провадження кримінальну справу № 181-0062 за фактом шахрайства, вчиненого невстановленими особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими особами завідомо підроблених документів за ознаками злочинів, передбачених частиною 4 статті 190, частинами 1,3 статті 358 Кримінального кодексу України, розслідування по якій триває.

Кримінальна справа по обвинувачення ОСОБА_4, який відповідно до наказу начальника ГУ МВС України у Львівській області №72о/с від 12 лютого 2008 року працював на посаді начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, за частиною 3 статті 364, частиною 1 статті 365 Кримінального кодексу України була скерована на розгляд до Шевченківського районного суду м. Львова.

Як видно з вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01 липня 2013 року по справі № 1-233/11, органами досудового слідства у вину ОСОБА_4 ставилося проведення протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області реєстрації транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів.

Серед переліку таких транспортних засобів є і транспортні засоби, зареєстровані на ім'я відповідача у справі: 11 серпня 2009 року - перша державна реєстрація автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску, несплата податку 17 227 гривень та 12 грудня 2009 - перша державна реєстрація автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4 210, державний номерний знак НОМЕР_2, 2001 року випуску, несплата податку 17 227 гривень.

У вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01 липня 2013 року вказано, що з оглянутих у судовому засіданні реєстраційних справ стосовно вищевказаних засобів вбачається, що спеціалістами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, які здійснювали перевірку поданих документів, у всіх випадках перевірялась наявність квитанції про сплату податку з власників транспортних засобів, про що зроблені відповідні відмітки на бланку заяви про реєстрацію транспортного засобу.

Зокрема, прийом реєстраційних документів, перевірку особи та підстав для реєстрації транспортних засобів на відповідача у справі було здійснено спеціалістом Львівського ВРЕР ДАІ ОСОБА_5.

З Функціональних обов'язків спеціаліста Львівського ВРЕР ДАІ, затверджених начальником УДАІ ГУМВСУ у Львівській області вбачається, що ОСОБА_5. несе персональну відповідальність за законність, обґрунтованість в прийнятті рішень стосовно проведення реєстрації транспортних засобів, координує роботу платіжних органів, відповідає за повноту сплати податків та зборів в тому числі в Пенсійний фонд, нараховує платежі для сплати за реєстрацію, перереєстрацію ТЗ та інших послуг, відповідає за їх достовірність.

До матеріалів справи долучено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, винесену 20 лютого 2012 року слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Львівської області у кримінальній справі № 181-0311. Даною постановою відмовлено в порушенні кримінальної справи стосовно спеціалістів (фахівців) та паспортистів Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, зокрема й стосовно ОСОБА_5., за ознаками злочину, передбаченого статтею 364 Кримінального кодексу України за відсутністю в їх діях складу злочину. При цьому органами досудового слідства на підставі зібраних доказів було встановлено, що згадані особи здійснювали, згідно своїх службових обов'язків, перевірку сплати особою необхідних платежів, в тому числі податку з власників транспортних засобів, про що ними ставились відповідні відмітки на заяві, відповідно до встановленого порядку, та в більшості випадків долучались до реєстраційних матеріалів оригінали або копії квитанцій про сплату даного податку.

Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 20 лютого 2012 року була предметом дослідження при розгляді Шевченківським районним судом м.Львова кримінальної справи № 1-233/11 про обвинувачення ОСОБА_4 та врахована при постановленні судом вироку по цій справі.

Переглянувши судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні, згідно з чинним законодавством, власні транспортні засоби, які відповідно до вимог статті 2 цього Закону, є об'єктами оподаткування.

Згідно статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується, зокрема, фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому проводиться технічний огляд.

Статтею 3 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» визначено, що перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Згідно частини шостої статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Відповідно до пункту 8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Відповідно до частини 6 статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

З огляду на зміст наведених положень законодавства, Суд зазначає, що державній реєстрації транспортного засобу передує обов'язкова процедура сплати відповідних платежів. При цьому, відсутність документів про сплату податку з власників транспортних засобів є умовою, за якою перша реєстрація в Україні транспортних засобів не може бути здійснена. Відтак, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість висновків судів попередніх інстанцій, що відсутність факту надходження грошових коштів до бюджету не може свідчити про відсутність факту сплати грошових коштів за реєстрацію транспортного засобу з урахуванням наявності кримінальної справи.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2017 року у справі №2а-1970/11/1370 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Р.Ф. Ханова

Судді І.А. Гончарова

І.Я. Олендер