Справа № 825/1018/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1018/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кашпур О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмишиної О.М.,
суддів Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.,
за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

У с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку його пенсії, виходячи з 53 % грошового забезпечення з урахуванням отриманих під час служби виплат: винагороди за квітень 2013 року в розмірі 716,13 грн., грошової винагороди за безперервну військову службу двадцять років в розмірі 918,75 грн., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення в розмірі 3580,63 грн., згідно архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/7065 від 07.07.2017; премії за 9 днів серпня 2013 року в розмірі 287,42 грн., надбавки за виконання особливо важливих завдань за 09 діб серпня 2013 року в розмірі 240,06 грн., щомісячної грошової винагороди за 09 діб червня 2013 року в розмірі 207,91 грн., вихідної допомоги при звільненні в розмірі 37596,62 грн., згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2013 №155, які йому виплачувались і з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії, починаючи з 06.01.2018, виходячи з 53 % грошового забезпечення з урахуванням вказаних додаткових видів грошового забезпечення.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що він отримував вказані додаткові види грошового забезпечення та з них сплачені єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тому відповідачем протиправно відмовлено у здійсненні перерахунку його пенсії, виходячи з 53% грошового забезпечення, з урахуванням отриманих під час проходження військової служби зазначених додаткових видів грошового забезпечення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії виходячи з 53 % грошового забезпечення з урахуванням отриманих під час служби виплат: винагороди за квітень 2013 року в розмірі 716,13 грн., грошової винагороди за безперервну військову службу двадцять років в розмірі 918,75 грн., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення в розмірі 3580,63 грн., які йому виплачувались, і з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 06.01.2018 виходячи з 53 % грошового забезпечення, з урахуванням винагороди за квітень 2013 року в розмірі 716,13 грн., грошової винагороди за безперервну військову службу двадцять років в розмірі 918,75 грн., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення в розмірі 3580,63 грн., які йому виплачувались, і з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судове рішення умотивовано тим, що грошова допомога на оздоровлення, винагорода за тривалість безперервної військової служби, винагорода за квітень 2013 року, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позову повністю.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що надана позивачем архівна довідка не є довідкою про додаткові види грошового забезпечення, а отже не може бути підставою для перерахунку пенсії. Також, відповідач посилається на те, що виплати зазначені в рішенні суду не є зміною грошового забезпечення, фактично позивач оскаржує виплати, які не враховані при призначенні пенсії (10.08.2013 року), а отже до даних правовідносин слід застосовувати строки звернення до адміністративного суду. Окрім того, відповідач звертає увагу на те, що на сьогодні позивачеві проведено перерахунок пенсії і вона виплачується в новому збільшеному розмірі.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження згідно ч. 2 ст. 313, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції установлено, що позивач з 10.08.2013 отримує пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», в розмірі 53% грошового забезпечення, яку виплачує ГУ ПФУ в Чернігівській області.

Під час обчислення розміру його пенсії до складу грошового забезпечення не було включено винагороду за квітень 2013 року в розмірі 716,13 грн., грошову винагороду за безперервну військову службу двадцять років в розмірі 918,75 грн., грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення в розмірі 3580,63 грн., премію за 9 днів серпня 2013 року в розмірі 287,42 грн., надбавку за виконання особливо важливих завдань за 09 діб серпня 2013 року в розмірі 240,06 грн., щомісячну грошову винагороду за 09 діб червня 2013 року в розмірі 207,91 грн., вихідну допомогу при звільненні в розмірі 37596,62 грн., оскільки вказані види виплат не були зазначені у довідці, яку надав позивач під час призначення пенсії.

06.01.2018 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області із заявою про включення вищевказаних видів виплат (винагороду за квітень 2013 року в розмірі 716,13 грн., грошову винагороду за безперервну військову службу двадцять років в розмірі 918,75 грн., грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення в розмірі 3580,63 грн., премію за 9 днів серпня 2013 року в розмірі 287,42 грн., надбавку за виконання особливо важливих завдань за 09 діб серпня 2013 року в розмірі 240,06 грн., щомісячну грошову винагороду за 09 діб червня 2013 року в розмірі 207,91 грн., вихідну допомогу при звільнення в розмірі 37596,62 грн.) до складу його грошового забезпечення та перерахунок розміру пенсії.

До заяви позивачем була додана довідка Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, в якій до складу грошового забезпечення позивача включено винагороду за квітень 2013 року в розмірі 716,13 грн., грошову винагороду за безперервну військову службу двадцять років в розмірі 918,75 грн., грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення в розмірі 3580,63 грн., премію за 9 днів серпня 2013 року в розмірі 287,42 грн., надбавку за виконання особливо важливих завдань за 09 діб серпня 2013 року в розмірі 240,06 грн., щомісячну грошову винагороду за 09 діб червня 2013 року в розмірі 207,91 грн., вихідну допомогу при звільнення в розмірі 37596,62 грн.

Листом від 26.01.2018 № 617/03/П-12 ГУ ПФУ в Чернігівській області відмолено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням вказаних додаткових видів грошового забезпечення, у зв`язку з тим, що чинним законодавством України, яке регулює спірне питання, не передбачено обчислення пенсії з розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, винагороди за тривалість безперервної військової служби, щомісячної грошової винагороди та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Уважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся у суд із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку зі вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам; військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі - Постанова № 393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

За пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон №2011-ХІІ) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою статті 9 Закону № 2011-XII встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Даним Законом також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1).

Судом установлено, що в наданих позивачем довідках Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 07.07.2017 №179/1/7065, від 16.08.2017 №179/1/8633 (а.с.19-21) відображено факт сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з винагороди за квітень 2013 року. З грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової винагороди за безперервну військову службу двадцять років, які позивач отримував під час проходження військової служби, не відображено факт сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Однак, як вірно вказано судом першої інстанції, обов`язок сплати військовослужбовцями внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з усіх видів грошового забезпечення, в тому числі з грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової винагороди за безперервну військову службу на час проходження позивачем військової служби був передбачений статтею 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» та пунктом 2.2.17 постанови правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1.

При цьому, контроль щодо перевірки роботодавцем та застрахованим сплати внеску на пенсійне державне страхування покладено саме на управління Пенсійного фонду. Однак, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 72 України, не надав будь-яких доказів, які б спростовували факт сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з грошової допомоги на оздоровлення, грошової винагороди за безперервну військову службу, які позивач отримував під час проходження військової служби.

Колегія суддів ураховує, що в апеляційній скарзі відповідач також не спростовує факт сплати страхових внесків із вказаних видів додаткового грошового забезпечення.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що грошова допомога на оздоровлення, винагорода за тривалість безперервної військової служби, винагорода за квітень 2013 року, які були виплачені позивачу, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що надана позивачем архівна довідка не є довідкою про додаткові види грошового забезпечення, а отже не може бути підставою для перерахунку пенсії та посилання на постанову Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі №235/2874/17. Позаяк, у вказаній постанові Верховний Суд вказав, що довідка про заробітну плату, яка була надана позивачем і на підставі якої він вимагав проведення перерахунку його пенсії, містить інформацію про нарахування у вересні 2014 року грошового забезпечення у загальній сумі, проте складові цієї суми в ній не відображені, тому така довідка про заробітну плату не є тим документом, на підставі якого може бути здійснено перерахунок пенсії за Законом №2262- XII.

Однак, як зазначалося вище, в наданих позивачем довідках Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 07.07.2017 №179/1/7065, від 16.08.2017 №179/1/8633 міститься інформація про складові грошового забезпечення, тобто на підставі вказаної довідки може бути здійснено перерахунок пенсії позивача.

Також, не заслуговують на увагу покликання відповідача в апеляційній скарзі на те, що на сьогодні позивачеві проведено перерахунок пенсії і вона виплачується в новому збільшеному розмірі, оскільки як убачається із доданої до апеляційної скарги інформації щодо перерахунку пенсії (а.с.79) позивачу дійсно здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 року, однак не враховано винагороди за квітень 2013 року в розмірі 716,13 грн., грошової винагороди за безперервну військову службу двадцять років в розмірі 918,75 грн., грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення в розмірі 3580,63 грн.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі щодо пропуску позивачем строків звернення до суду колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії листом відповідача від 26.01.2018 року №617/03/П-12, а до суду з даним позовом він звернувся у лютому 2018 року, тобто в межах строків звернення до суду, установлених КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Кузьмишина
суддя Л.О. Костюк
суддя О.Є. Пилипенко