Справа № 140/1967/18
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року ЛуцькСправа № 140/1967/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю),

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Волинській області (позивач) звернулася з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) шляхом зупинення виконання робіт, що повязані з експлуатацією стаціонарних джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря: джерело 1 дві сушильні камери, джерело 2 стрічкова пилорама, які знаходяться за адресою: Волинська область, Ковельський район, село Зелена, вулиця Ковельська, 40, до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

В обґрунтування позову позивач вказав, що за зверненням жителів села Зелена Ковельського району Волинської області від 20 серпня 2018 року та за погодженням Державної регуляторної служби України від 31 серпня 2018 року №8681 Державною екологічною інспекцією у Волинській області проведено позаплановий захід державного нагляду субєкта господарювання ОСОБА_1 Під час проведення перевірки було виявлено два джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викиду: димова труба від двох сушильних камер та стрічкова пилорама. Актом позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності відповідача від 14 вересня 2018 року №346 встановлено, що провадження ним господарської діяльності супроводжується викидами в атмосферне повітря без відповідного дозволу.

Приписом від 14 вересня 2018 року №000300 ОСОБА_1 зобовязано отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Оскільки за результатами перевірки відповідача було виявлено відсутність у нього дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що є порушенням статей 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», відтак позивач з посиланням на норми статті 50 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 4, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» просив застосувати до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заходи реагування щодо державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення виконання робіт, що повязані з експлуатацією стаціонарних джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря - до отримання відповідного дозволу.

Ухвалою від 11 жовтня 2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі та на підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) судовий розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами (а.с.1).

Вказаною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов пятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач ухвалу від 11 жовтня 2018 року отримав 25 жовтня 2018 року, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.53). У встановлений строк відповідач не подав відзив на позовну заяву, як і будь-яких доказів у спростування позовних вимог. Відтак, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.

Згідно із частиною другою статті 262 КАС України якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, суд встановив такі обставини.

20 серпня 2018 року до Державної екологічної інспекції у Волинській області надійшла заява-скарга від жителів села Зелена Ковельського району Волинської області, у якій повідомлено про негативний вплив на їх здоровя та навколишнє природне середовище від діяльності цеху з обробки деревини та виготовлення тирсобрикетів у приміщеннях на вулиці Ковельська, 40 (а.с.9-10).

Розглянувши звернення Державної екологічної інспекції у Волинській області від 20 серпня 2018 року №1-7-8/1838 на підставі скарги жителів села Зелена, Державна регуляторна служба України відповідно до статті 3 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» надала погодження позивачу від 31 серпня 2018 року №8681 на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) субєкта господарювання ОСОБА_1 (а.с.11).

Як вбачається з матеріалів справи жителі села Зелена Ковельського району Волинської області звертались із зверненням, скаргами щодо діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 також і до голови Волинської обласної державної адміністрації, голови Зеленської сільської ради, Ковельського відділу поліції ГУ НП у Волинській області, Ковельської районної державної адміністрації Волинської області, Ковельського міськрайонного управління Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області (а.с.13-22).

Відповідно до наказу Державної екологічної інспекції у Волинській області від 11 вересня 2018 року №246, направлення на проведення перевірки від 11 вересня №613, головним спеціалістом - інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Волинській області ОСОБА_2 14 вересня 2018 року було проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (а.с.25-26). Предметом перевірки було дотримання вимог Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про охорону атмосферного повітря», Закону України «Про відходи» та Земельного кодексу України. За результатами перевірки 14 вересня 2018 року було складено акт №346 щодо додержання субєктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (далі акт перевірки №346) а.с.27-30.

Перевіркою було встановлено, що ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець здійснює такі види господарської діяльності: лісопильне та стругальне виробництво; виробництво інших деревяних будівельних конструкцій і столярних виробів; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно технічним обладнанням; виробництво інших виробів з деревини, виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння; інші види роздрібної торгівлі поза магазинами. Під час проведення перевірки було встановлено, що на території за адресою: село Зелена, вулиця Ковельська, на якій фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює свою господарську діяльність, знаходяться такі стаціонарні джерела викидів: 1 димова труба від двох сушильних камер, 2 стрічкова пилорама. На дані джерела викидів відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що є порушенням статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» (а.с.27-30). Жодних зауважень або заперечень до акта перевірки №346 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не висловлював, другий примірник акта він отримав 14 вересня 2018 року, що стверджується його підписом (а.с.30).

14 вересня 2018 року фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 видано припис №000300, яким його зобовязано до 01 січня 2019 року отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (а.с.50). ОСОБА_1 припис прийняв до виконання, про що свідчить його підпис (а.с.50 зворот).

Як слідує з матеріалів справи, 14 вересня 2018 року Державною екологічною інспекцією у Волинській області стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 також було складено протокол про адміністративне правопорушення №001050. Другий примірник протоколу відповідач отримав (а.с.31-32). Відповідно до постанови Державної екологічної інспекції у Волинській області про накладення адміністративного стягнення від 14 вересня 2018 року №000614 фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 78 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн. (а.с.33-34). Копію постанови ОСОБА_1 отримав 14 вересня 2018 року.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі Закон № 877-V)

Як встановлено статтею 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною четвертою статті 4 Закону № 877-V передбачено, що виключно законами встановлюються органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25 червня 1991 року № 1264-XII (далі Закон № 1264-XII) завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону № 1264-XII державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

За змістом пункту «а» частини першої статті 20-2 Закону № 1264-XII до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема: про екологічну та радіаційну безпеку; про охорону та раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

Із наведеного вбачається, що контроль за охороною навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів покладено на Державну екологічну інспекцію України та її територіальні органи. З цією метою вони в межах своїх повноважень та у визначеному законодавством порядку проводять перевірки, з-поміж іншого, субєктів господарювання на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Згідно з Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Положення), затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11 серпня 2017 року №312 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2017 року за № 1080/30948, Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція) та їй підпорядковується.

Підпунктом 4 пункту 2 розділу ІІ «Функції інспекції» Положення Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону атмосферного повітря, зокрема щодо наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин.

Згідно з пунктом 5 Положення Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі звертається до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Таким чином, Державна екологічна інспекція України та її територіальні органи, зокрема Державна екологічна інспекція у Волинській області є повноважним органом щодо реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Як вже зазначалось судом, Державною екологічною інспекцією у Волинській області перевіркою щодо додержання субєктом господарювання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів було встановлено порушення статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» - відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів (а.с.27-30).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» від 16 жовтня 1992 року № 2707-XII забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища; забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища; викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; джерело викиду - об'єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Статтею 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначено обов'язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря. Так, підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.

Як передбачено частинами пятою, шостою статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, суб'єкту господарювання, об'єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Законом України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» від 19 травня 2011 року № 3392-VI затверджено Перелік таких документів (додаток до Закону).

Пунктом 30 Переліку передбачено дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Згідно з пунктом 2 Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року №302, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб'єкт господарювання) експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб'єкту господарювання за формою, встановленою Мінприроди.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Положеннями частин шостої, сьомої статті 7 Закону № 877-V обумовлено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт. На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

При цьому відповідно до частини пятої статті 4 Закону № 877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Суд вказував, що позаплановою перевіркою дотримання вимог природоохоронного законодавства позивачем встановлено наявність на території, де здійснює господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1, двох стаціонарних джерел викидів: димова труба від двох сушильних камер та стрічкова пилорама. Акт перевірки підписаний відповідачем без жодних зауважень та заперечень. Вказані обставини відповідачем не оспорюються. Відповідачем також і не спростовано відсутність у нього дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферу джерелами викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Доказів отримання відповідачем дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами до суду надано не було.

Оскільки фізична особа-підприємець ОСОБА_1 всупереч вимогам статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» використовує стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без отримання відповідного дозволу, що створює загрозу здоров'ю людей та має шкідливий вплив на навколишнє природне середовище, то суд вважає позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Волинській області обґрунтованими.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України, суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З урахуванням такого правила витрати позивача - субєкта владних повноважень зі сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом із відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державної екологічної інспекції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Степана Бандери, 20, ідентифікаційний код юридичної особи 38009738) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (45060, Волинська область, Ковельський район, село Зелена, вулиця Радянська, 33, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) задовольнити повністю.

Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 зупинити виконання робіт, що повязані з експлуатацією стаціонарних джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря: джерело 1 дві сушильні камери, джерело 2 стрічкова пилорама, які знаходяться за адресою: Волинська область, Ковельський район, село Зелена, вулиця Ковельська, 40, до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк