Справа № 199/7897/18
Суддя: Руденко В. В.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/7897/18
(2-а/199/154/18)
РІШЕННЯ
Іменем України

27.11.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., за участю представника відповідача Крихти Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Дніпра адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. У підтвердження заявлених вимог зазначив, що будучи зареєстрованим в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра, 12.02.2015 року був приписаний до призовної дільниці Амур-Нижньодніпровського району Дніпропетровської області, Амур-Нижньодніпровським райвійськкоматом. У визначений законом строк позивач з`явився до Амур-Нижньодніпровського районного військового комісаріату та надав довідку про те, що позивач навчається у ВНЗ Дніпровський національний університет імені О.Гончара на денній формі навчання, у зв`язку з чим в приписному свідоцтві була зроблена відмітка «Приписне свідоцтво дійсне до 01.09.2018 року». Проте, відповідно до Постанови від 31.05.2018 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119,00 грн. Зі змісту постанови ОСОБА_1 , у відповідний черговий призов не з`явився на призовну дільницю для проходження призовної комісії, чим вчинив порушення вимог законодавства України про військовий обов`язок і військову службу.

Позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову № 212 від 31.05.2018 року, винесену військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за ст.. 210 КУпАП.

Позивач у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце судового засідання був повідомлений у встановлений законом порядку. Причини неявку у судове засідання не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнавала, заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначила, що Довідку Дніпровського національного університету ім.. Олеся Гончара від 01 вересня 2017 року № 8526, про навчання позивача на третьому курсі, з денною формою навчання, надано до відповідача 21.06.2018 року. Відповідач зазначає, що у 2017 році довідки про навчання до військомату надано не було. Відтак питання щодо надання відстрочки від призову районною призовною комісією не розглядалось та не вирішувалось. При цьому позивач не був обмежений в можливості надати довідку як у 2017 році так і під час проведення призову навесні 2018 року. Таким чином, позивач підлягав призову на строкову військову службу на весні 2018 року
Вислухав пояснення представника відповідача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до вимог ст. 71 ч. 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст. 15 Закону України "Про оборону України", виконавчі органи сільських рад у галузі оборонної роботи забезпечують, зокрема: військовий облік військовозобов`язаних і призовників; здійснення інших повноважень у галузі оборонної роботи, передбачених законами.

Згідно з ч. 4 ст. 34 та ст. 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" персонально-первинний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей щодо призовників та військовозобов`язаних за місцем їх проживання. У сільській місцевості, а також у містах і селищах, де відсутні військові комісаріати, облік ведеться органами місцевого самоврядування. В адміністративно-територіальних одиницях, де немає військових комісаріатів, відповідні органи місцевого самоврядування, керівники підприємств, установ та організацій, у тому числі навчальних закладів, незалежно від підпорядкування і форм власності зобов`язані на вимогу військових комісаріатів сповіщати призовників і військовозобов`язаних про їх виклик до військових комісаріатів, забезпечувати своєчасне прибуття за цим викликом, у семиденний строк повідомляти районні (міські) військові комісаріати про прийняття на роботу (навчання) та звільнення з роботи (навчання) призовників і військовозобов`язаних.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначений обов`язок органів місцевого самоврядування щодо виконання правил військового обліку, зокрема: в адміністративно-територіальних одиницях, де немає військових комісаріатів, відповідні органи місцевого самоврядування, зобов`язані на вимогу військових комісаріатів сповіщати військовозобов`язаних про їх виклик до військових комісаріатів, забезпечувати своєчасне прибуття за цим викликом.

Згідно з п. 24 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016р. № 921 (надалі - Порядок № 921), з метою забезпечення персонально-первинного обліку військовозобов`язаних виконавчі комітети сільських рад здійснюють, зокрема: оповіщення на вимогу районних військових комісаріатів військовозобов`язаних про їх виклик до районних військових комісаріатів і забезпечення їх своєчасного прибуття; постійну взаємодію з відповідними районними військовими комісаріатами щодо строків та способів звіряння даних карток первинного обліку призовників і військовозобов`язаних з обліковими даними районних військових комісаріатів, внесення відповідних змін до них, а також щодо оповіщення призовників і військовозобов`язаних.

Судом встановлено, що будучи зареєстрованим в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра, 12.02.2015 року був приписаний до призовної дільниці Амур-Нижньодніпровського району Дніпропетровської області, Амур-Нижньодніпровським райвійськкоматом.

У визначений законом строк позивач з`явився до Амур-Нижньодніпровського районного військового комісаріату та надав довідку про те, що позивач навчається у ВНЗ Дніпровський національний університет імені О.Гончара на денній формі навчання, у зв`язку з чим в приписному свідоцтві була зроблена відмітка «Приписне свідоцтво дійсне до 01.09.2018 року».

Однак суд зауважує, що Довідку Дніпровського національного університету ім.. Олеся Гончара від 01 вересня 2017 року № 8526, про навчання позивача на третьому курсі, з денною формою навчання, надано до відповідача 21.06.2018 року. Відповідач зазначає, що у 2017 році довідки про навчання до військомату надано не було. Відтак питання щодо надання відстрочки від призову районною призовною комісією не розглядалось та не вирішувалось. При цьому позивач не був обмежений в можливості надати довідку як у 2017 році так і під час проведення призову на весні 2018 року. Таким чином, позивач підлягав призову на строкову військову службу на весні 2018 року.

Відповідно до ст.. 65 Конституції України визначено, що Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону

Згідно до ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року № 2233-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Ч. 7 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» строкову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни.

Відповідно до Указу Президента України № 33/2018 призову підлягають придатні за станом здоров`я до військової служби громадяни України у Збройних Силах України та інших військових формувань з метою здобуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни.

Згідно ч.8 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» після набрання чинності Указом Президента України щодо проведення чергового призову: призовники, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці; у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України; призовники, які змінили місце проживання, зобов`язані в семиденний строк прибути до районного (міського) військового комісаріату за новим місцем проживання для взяття на військовий облік; керівники підприємств, установ, організацій і навчальних закладів незалежно від підпорядкування та форм власності на вимогу військових комісаріатів забезпечують своєчасне прибуття громадян призовного віку до призовних дільниць.

Відповідно до ч. 16 ст. 17 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» призовники, яким надано відстрочку від призову на строкову військову службу зобов`язані щороку до 01 жовтня подати у районні (міські) військові комісаріати документи, що підтверджують їх право на відстрочку.

Уповноваженими особами, згідно вимог КУпАП було складено протокол та згідно ст.. 235 КУпАП відповідачем по справі винесено постанову та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 119 грн. за ознаками адміністративного правопорушення по ч. 1 ст. 210 КУпАП.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення направлено на адресу позивача, згідно реєстру поштових відправлень 24.04.2018 року. Відповідно до реєстру відстеження поштових відправлень позивачем отримано особисто лист 27.04.2018 року. Таким чином позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду адміністративної справи, тим паче про факт складання самого протоколу.

Відтак, твердження позивача про те, що йому належним чином не було повідомлено про час та місце розгляду справи не відповідає дійсності та обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ :

У позовних вимогах ОСОБА_1 до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,- відмовити.

Постанову №212 по справі про адміністративне правопорушення від 31 травня 2018 року за ст. 210 КУпАП щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя