Справа № 280/4949/18
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 грудня 2018 року Справа № 280/4949/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (69000, м. Запоріжжя, вул. Зестафонська, буд.10 Б, кв. 100; РНОКПП НОМЕР_1)

до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, офіс 15, РНОКПП НОМЕР_2),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство Перший Український ОСОБА_3 (04070, місто Київ, вул. Андріївська, будинок 4, )

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі позивач) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 (надалі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 05.11.2018 про відкриття виконавчого провадження ВП №57591985 про стягнення з позивача на користь Публічного акціонерного товариства Перший Український ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 16502,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відсутні законні підстави прийняття приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження про стягнення з фізичної особи, місце проживання якої є м. Запоріжжя, вул. Зестафонська, буд. 10 Б, кв. 100, у звязку з чим спірна постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 26.11.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з витребуванням доказів від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2, а саме, належним чином завірену копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судовому засіданні 05.12.2018.

Ухвалою від 26.11.2018 до участі у справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3».

Позивач в судове засідання не зявився.

03.12.2018 від позивача до суду надійшла заява (вх.№39276) про розгляд справи без її участі.

03.12.2018 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву (вх. №39472), у якому відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування відзиву зазначено, що стягувачем було надано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) карткового рахунку №5217, відкритого в ПАТ Перший Український ОСОБА_3, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, б. 4. Тобто, як стверджує відповідач, ОСОБА_1 є власником карткового рахунку та наявних на ньому грошових коштів. Відповідно в даному випадку порушення Закону України Про виконавче провадження відсутнє, оскільки майно боржника (грошові кошти) перебуває у м. Києві, а відповідно до статті 24 Закону України Про виконавче провадження приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Суд, розглянувши матеріали справи і зясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши інші наявні у справи докази у їх сукупності дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що постановою приватного виконавця ОСОБА_2 від 05.11.2018 було відкрито виконавче провадження № 57591885.

Згідно наявного в матеріалах справи витягу інформаційної довідки про виконавче провадження, виконавче провадження №57591885 є відкритим приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2. з виконання виконавчого напису приватного нотаріусу КМНО ОСОБА_4 №9557, виданого 17.10.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Перший Український ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 16502,42 грн.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відкриття зазначеного виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження N 1404-VIII від 02.06.2016 в редакції, чинній на час прийняття спірної постанови (далі Закон №1404-VIII), виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону №1404-VIII, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно ч.1 ст. 5 Закону №1404-VIIІ, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів N 1403-VII від 02.06.2016, (далі Закону №1403) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов'язково зазначаються зокрема виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно п. 4 ч.2 ст. 23 Закону №1403, у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Згідно Єдиного реєстру приватних виконавців України встановлено, що виконавчим округом приватного виконавця ОСОБА_2 визначено м. Київ.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону №1403, виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно ч.2 ст. 25 Закону №1403, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону №1404-VIIІ, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Як зазначає сам позивач, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Б, кв. 100, працює на посаді прибиральниці службових приміщень за основним місцем роботи з 01.12.2011 в м. Запоріжжя у ТОВ «Гамма-Центр», що підтверджується копією трудової книжки та довідкою з місця роботи..

За вказаних обставин відсутні законні підстави прийняття приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження про стягнення з фізичної особи, місце проживання якої знаходиться у Запорізькій області.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на факт місцезнаходження майна боржника ОСОБА_1 у м. Києві, оскільки під таким майном відповідач розуміє грошові кошти наявні на картковому рахунку позивача, відкритому у ПАТ Перший Український ОСОБА_3, розташований за адресою м. Київ , вул. Андріївська, буд. 4.

При цьому, відповідач, стверджуючи, що позивач є власником карткового рахунку №5217 та наявних на цьому рахунку грошових коштів, посилається лише на подану стягувачем заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) карткового рахунку №5217 відкритому у вищевказаному банку.

Будь-яких доказів на підтвердження наявності у позивача карткового рахунку №5217 відкритому у ПАТ Перший Український ОСОБА_3, розташованого за адресою м. Київ , вул. Андріївська, буд. 4. відповідачем не надано.

Подана відповідачем до суду копія листа ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» від 03.12.2018 № 1_01 також не дає підстав для суду стверджувати про наявність відкритого карткового рахунку саме у місті Києві, оскільки містить загальну інформацію про те, що у ОСОБА_1 відкритий рахунок №35217 без зазначення місця реєстрації м. Київ рахунку позивача, а зазначено місце знаходження банку.

Разом із тим, позивач стверджує про відсутність у нього будь якого майна у м. Києві, у т.ч. коштів у банківських установах у м. Києві.

Згідно ч. 5 ст. 24 Закону України Про виконавче провадження у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Отже, всупереч цієї норми при відкритті виконавчого провадження відповідач не пересвідчився з достовірних джерел про наявність майна боржника у відповідному виконавчому окрузі, у звязку з чим суд приходить до висновку про порушення відповідачем ч.2 ст. 24 Закону України Про виконавче провадження щодо місця виконання рішення.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження №57591985 від 05.11.2018.

Стягнути за рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 (02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6 оф. 15, РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (69000, м. Запоріжжя, вул. Зестафонська, буд.10 Б, кв. 100; РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 05.12.2018.

Суддя А.В. Сіпака