Справа № 804/2026/18
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

05 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 804/2026/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року у справі № 804/2026/18 (суддя І інстанції Боженко Н.В.) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 21 лютого 2018 року № ;

- стягнути з відповідача судові витрати на користь позивача;

- зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом 10 (десяти) денного строку з моменту набрання законної сили рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13 березня 2018 року він отримав рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 21 лютого 2018 року № , відповідно до якого за ним рахується недоїмка зі сплати єдиного внеску в розмірі 6824,84 грн. Вказане рішення позивач вважає протиправним, оскільки обов'язковою передумовою для прийняття рішення про нарахування пені та застосування штрафів є надіслання платнику податків вимоги про сплату недоїмки, проте жодних вимог позивач від відповідача не отримував.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що відповідачем нараховану позивачу до сплати суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2014 рік за спрощеною та загальною системою оподаткування, тобто мало місце подвійне оподаткування, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у зв'язку з наявною у позивача заборгованістю по сплаті єдиного внеску відповідачем на підставі Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449, винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 21 лютого 2018 року № .

Відповідно до приписів статті 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

ОСОБА_2 з 19 вересня 2006 року перебував на обліку в Криворізькій об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області як фізична особа-підприємець, та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» був платником єдиного внеску.

В період з 1 січня 2012 року по 30 січня 2017 року позивач перебував на спрощеній системі оподаткування.

30 січня 2017 року ним прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності.

У зв'язку з наявною у позивача заборгованістю по сумі недоїмки, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області винесено рішення від 21 лютого 2018 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на суму 6824,84 грн., в тому числі штраф у розмірі 852,66 грн. (10% до 01.01.2015 року) за період з 11 лютого 2014 року до 20 жовтня 2014 року, штраф у розмірі 1561,89 грн. (20% з 01.01.2015 року) за період з 20 січня 2015 року до 31 січня 2017 року, пеня у розмірі 4410,29 грн. (0,1% суми недоїмки), яке отримано позивачем 13 березня 2018 року (а.с. 33)

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України від 08.07.2010 року № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464).

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема фізичні особи-підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464 передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому, частиною 12 статті 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464, є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Так, частиною 10 статті 25 Закону № 2464 передбачено, що одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Згідно з ч. 13 ст. 25 Закону № 2464 нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Відповідно до ч. 14 ст. 25 Закону № 2464 про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Частиною 16 статті 25 Закону № 2464 передбачено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Безпосередньо порядок формування, оформлення та надсилання вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску передбачений розділом VІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449.

Положеннями розд. 6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, встановлено, що у разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов'язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом десяти робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів із дня її винесення.

З аналізу вищевказаних норм чинного законодавства вбачається, що обов'язковою передумовою для прийняття рішення про нарахування пені та застосування штрафів, є надсилання платнику податків вимоги про сплату недоїмки, яку платник міг би оскаржити.

Проте, як суду першої інстанції так і суду апеляційної інстанції не надано доказів направлення позивачу вимоги про сплату недоїмки за період, зазначений у рішенні про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 21 лютого 2018 року № , а саме з 11 лютого 2014 року по 20 жовтня 2014 року та з 20 січня 2015 року по 31 січня 2017 року.

Крім того, судом встановлено, що переплата позивачем по сплаті єдиного внеску станом на 1 січня 2014 року складала 874,62 грн.

31 січня 2014 року позивач подав до Криворізької південної об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області звітність по єдиному внеску за 2013 рік, реєстраційний номер НОМЕР_2, а саме таблиця 1 додатка 5 та таблиця 2 додатка 5 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, в якій він самостійно визначив суму єдиного внеску, яка підлягає до сплати та складає 4800,76 грн.

Криворізькою південною ОДПІ за період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року нараховано позивачу єдиний внесок у сумі 9823,28 грн., який складається з 5022,52 грн. єдиного внеску нарахованого за спрощеною системою оподаткування та 4800,76 грн. нарахованих по загальній системі оподаткування (а.с. 51-52).

Таким чином, за 2014 рік позивачу нараховано суму єдиного внеску як за спрощеною так і за загальною системою оподаткування.

Жодних доводів щодо спростування таких висновків суду першої інстанції в апеляційній скарзі не зазначено.

В період з 1 січня 2015 року по 30 січня 2017 року позивачу нараховувалась сума єдиного внеску за спрощеною системою оподаткування, яку він сплачував, що не заперечується відповідачем.

Як вбачається зі зворотного боку облікової картки платника податків, станом на 31.01.2017 року заборгованість позивача по сплаті єдиного внеску склала 3254,03 грн. (а.с. 48).

Разом з тим, судом встановлено, що податковий орган нарахував позивачу до сплати суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2014 рік за спрощеною та загальною системою оподаткування, тобто мало місце подвійне оподаткування, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Враховуючи те, що позивач у період з 1 січня 2012 року по 30 січня 2017 року перебував на спрощеній системі оподаткування та не був з неї переведений, то сума єдиного внеску повинна нараховуватись саме за спрощеною системою оподаткування.

При цьому помилкове самостійне декларування позивачем неправильної суми єдиного внеску не може бути підставою для нарахування недоїмки зі сплати єдиного внеску, а відповідно - і для нарахування штрафних санкцій на суму такої недоїмки. Податковий орган в такому випадку повинен був відкоригувати зобов'язання позивача і не допускати подвійного нарахування єдиного внеску.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необґрунтованості висновків контролюючого органу про необхідність нарахування позивачу сум єдиного внеску та застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій, у зв'язку з чим рішення відповідача від 21 лютого 2018 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу залишає без задоволення, а рішення суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року у справі № 804/2026/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко