Справа № 804/8475/16
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

04 грудня 2018 року

справа №804/8475/16

адміністративне провадження №К/9901/62148/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

при секретарі судового засідання Гутніченко А.М.,

за участю представників

позивача - Рисіна О.О. за дов. від 28 листопада 2018 року,

відповідача - Морозова П.В. за дов. від 13 грудня 2017 року №2200/8/04-82-10-018

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2017 року у складі судді Турлакової Н.В. та постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2018 у складі Добрядник І.Ю., Бишевської Н.А., Семененка Я.В. у справі №804/8475/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремекскаватормаш» до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

01 грудня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремекскаватормаш» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення податкового органу від 02 серпня 2016 року № , яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2 050 198 грн, з мотивів безпідставності його прийняття.

29 травня 2017 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року, задоволений позов Товариства, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення винесене податковим органом від 02 серпня 2016 року №.

Ухвалюючи судові рішення суди попередніх інстанцій встановили, що господарські операції позивача з його контрагентами спричинили реальні зміни майнового стану платника податків, податковий кредит сформований платником податків у вересні 2015 року та березні 2016 року правомірно, податкові правопорушення покладені в основу прийняття податкового повідомлення-рішення щодо нереальності господарських операцій не доведені.

24 вересня 2018 року податковим органом подано касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Товариства відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач наводить обставини справи шляхом відтворення частини акту перевірки щодо взаємовідносин Товариства з його контрагентами Товариством з обмеженою відповідальністю «Юрком Голод», Товариством з обмеженою відповідальністю «Конфіденс Білдінг», Товариством з обмеженою відповідальністю «Ерідан Груп Компані», Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройпромгруп», доводить помилковість висновків судів щодо належної оцінки господарських операцій, податкової інформації по цим контрагентам та наводить нормативно - правове обґрунтування вимог касаційної скарги шляхом викладення тексту норм покладених в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

30 жовтня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито провадження за касаційною скаргою податкового органу, після усунення недоліків наведених в ухвалі цього суду від 25 вересня 2018 року та витребувано справу №804/8475/16 з Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Відзив від Товариства на касаційну скаргу податкового органу не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

09 листопада 2018 року справа №804/8475/16 надійшла до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 30735475, перебуває на податковому обліку з 12 травня 2000 року, є платником податку на додану вартість.

Податковим органом у червні-липні проведено позапланову виїзну документальну перевірку Товариства з питань достовірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Юрком Голд» за вересень 2015 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Ерідан Груп Компані», Товариством з обмеженою відповідальністю «Конфіденс Білдінг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройпромгруп» за березень 2016 року, за результатами якої складено акт від 13 липня 2016 року №405/14.01/30735475 (далі - акт перевірки).

Керівником податкового органу 02 серпня 2016 року прийняте податкове повідомлення-рішення № згідно з пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України на підставі акту перевірки, яким Товариству збільшено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 2050198 грн., у тому числі за вересень 2015 року на 415709 грн. та за березень 2016 року на 1 634 489 грн., за порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 17 листопада 2014 року Товариство, як підрядник уклало договір підряду № 1533 з Приватним акціонерним товариством «Північний ГЗК», як замовником, предметом якого є виконання робіт по капітальному ремонту технологічного обладнання.

01 січня 2015 року між Товариством, як підрядником та Приватним акціонерним товариством «Північний ГЗК», як замовником укладено та виконано договір підряду №14, предметом якого є поточний ремонт і технічне обслуговуванню технологічного обладнання, до виконання яких залучало субпідрядників.

Так, виконання робіт з технічного обслуговування технологічного обладнання і металоконструкцій ДФ-1 Товариство доручило субпідрядній організації Товариство з обмеженою відповідальністю «Юрком Голд» на підставі договору підряду № 103 від 03 вересня 2015 року, виконання робіт з технічного обслуговування і поточного ремонту технологічної лінії обпалювальної машини «ОК-306-1» Товариство доручило субпідрядній організації Товариству з обмеженою відповідальністю «Стройпромгруп» на підставі договору підряду №398 від 02 лютого 2016 року.

04 січня 2016 року між Товариством, як підрядником та Приватним акціонерним товариством «Північний ГЗК», як замовником укладено договір підряду № 21 предметом якого є виконання робіт по технічному обслуговуванню технологічного обладнання, за яким підрядник виконання робіт з технічного обслуговування технологічного обладнання ДФ-1 доручив субпідрядній організації Товариству з обмеженою відповідальністю «Конфіденс Білдінг» на підставі договору підряду від 01 березня 2016 року № 417.

Виконання робіт з капітального ремонту випалювальної машини «ОК-306-1» ЦПО-1 (інв. № 036162, 036161, 036160, 036159, 036158, 036157, 036169, 036167, 036117, 036151, 036175, 033231, 036102) Товариство доручило субпідрядній організації Товариству з обмеженою відповідальністю «Юрком Голд» на підставі договору підряду № 102 від 02 вересня 2015 року.

Виконання робіт з капітального ремонту випалювальної машини «ОК-306-1» ЦПО-1, суміжного технологічного обладнання ділянки №2 (інв. №№ 036102, 036175, 036164, 033226, 055601, 055602, 036153, 036157, 036158, 036159, 036150, 036160, 036161, 036162, 056120, 057484, 036029, 035464, 000522, 053030) Товариство доручило частково субпідрядній організації Товариству з обмеженою відповідальністю «Конфіденс Білдінг» за договором підряду № 428 від 01 березня 2016 року, іншу частину робіт Товариству з обмеженою відповідальністю «Пром Бізнес Інвест».

Товариство в якості постачальника мало господарські відносини з ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» в особі філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» на підставі договору № 998-2 від 23 грудня 2015 року, за умовами якого для останнього Товариство здійснило поставку запасних частин до екскаваторів (блоку ф680 опрокідного в кількості 2 шт.).

Придбання товару для поставки на ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» в особі філії «Вільногірський ГМК» здійснювалось Товариством відповідно до укладеного договору поставки № 719 від 29 січня 2016 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ерідан Груп Компані».

Судами попередніх інстанцій встановлений факт виконання означених договорів на підставі акту перевірки, специфікацій до договору поставки, податкових накладних, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних щодо перевезення товару, рахунки-фактури, договір оренди надання площ, що експлуатуються, договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом, довіреності на отримання товару, актів здачі-приймання робіт, актів виконаних робіт, довідок форми КБ-3 (Довідка вартості виконаних будівельних робіт), платіжних доручень, що свідчать про оплату товарів і робіт.

При цьому жодний документ окремо, або у їх сукупності не досліджені судами попередніх інстанцій на предмет їх відповідності вимогам первинним документів, як підстав формування бухгалтерського обліку, документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Суд зазначає, що справа складається із 17 томів, внутрішній опис кожного тома в розділі «Примітка» отримує визначення оригінал/копія, при цьому жодний оригінал в матеріалах справи відсутній, світлокопії документів не відповідають вимогам письмового доказу встановлених процесуальними нормами, як на час розгляду справи судом першої інстанції, вимогам статей 69 та частини четвертої статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15 грудня 2017 року) так і вимогам статті 94 цього кодексу, в редакції що діє після 15 грудня 2017 року, на час апеляційного перегляду.

Суд не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Суд визнає, що перевірити правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права без встановлення фактичних обставин справи, а саме доказів здійснення господарських операцій, формування за результатами їх здійснення податкового кредиту, використання придбаного товару та субпідрядних послуг в оподаткованих операціях платника податку не встановлено. Склад податкових правопорушень покладений в основу прийняття податкового повідомлення рішення не досліджувався судами попередніх інстанцій взагалі. Передача кінцевому замовнику підрядних робіт як і докази виконання цих робіт на об'єкті судами не встановлені.

Оцінюючи доводи податкового органу про відсутність у субпідрядних організацій - Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрком Голд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Конфіденс Білдінг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройпромгруп» трудових та матеріальних ресурсів (основних засобів, транспортних засобів) для виконання робіт на користь кінцевого споживача - Приватного акціонерного товариства «Північний ГЗК», суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що акти приймання виконаних підрядних робіт, відомості ресурсів по акту виконаних підрядних робіт, розрахунки загальновиробничих витрат, розрахунки затрат на перевозку робітників містять показники трудовитрат і вказують на те, що роботи виконані не однією особою, і цифри трудовитрат, що вказані у вищезазначених актах, включають в себе не лише кількість працівників залучених до виконання робіт підрядником, але й кількість працівників із сторони замовника, що мають управляти кранами, транспортом, механізмами, що за умовами договору надає замовник. При цьому обставини щодо сумісного проведення підрядних робіт на об'єктах та їх вартісне розмежування судами попередніх інстанцій не встановлено.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що відсутність даних щодо працівників у звіті форми 1-ДФ субпідрядників свідчить про недотримання вказаними платника податків приписів податкового та трудового законодавства, не є прямим доказом нереальності спірних господарських операцій, разом із тим ким конкретно виконувались роботи субпідрядниками на діючому підприємстві позивачем не доведено.

Надання за умовами договору підряду замовником та підрядником матеріальних ресурсів, основних засобів, транспорту для виконання робіт субпідрядниками спростовує за позицією суду апеляційної інстанції доводи податкового органу щодо відсутності матеріальних ресурсів, разом із тим, вартість виконаних субпідрядниками робіт без зазначених елементів, позивачем не доведена.

Стосовно господарських операцій з придбання позивачем у Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерідан Груп Компані» товарів (блок ф680 опрокідного в кількості 2 шт.), реалізованих позивачем в подальшому ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» в особі філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що відсутність інформації в ЄРПН стосовно придбання контрагентами товарів не є беззаперечним доказом нереальності господарської операції, оскільки придбання могло відбуватись у неплатників податку на додану вартість, у зв'язку з чим придбання такого товару не повинно відображатись в ЄРПН.

Суд зазначає, що придбання товару у осіб, які не є платниками податку на додану вартість унеможливлює формування за цими відносинами саме податкового кредиту, обставини щодо правомірності його формування судами попередніх інстанцій за взаємовідносинами з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ерідан Груп Компані» не встановлені.

Суд визнає, що дослідження правомірності формування позивачем податкового кредиту у звітні податкові періоди вересня 2015 року та березня 2016 року в розрізі цих податкових періодів, податкових декларацій за ці періоди, податкових правопорушень покладених податковим органом в основу визначення (збільшення) грошового зобов'язання з податку на додану вартість залишені поза увагою судів попередніх інстанцій.

Висновок суду апеляційної інстанції щодо недоведеності податковим органом того, що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускали його контрагенти, є неприйнятним з огляду на те, що принцип обачності є основним принципом бухгалтерського обліку та фінансової звітності згідно статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-14, положення якого передбачають застосування в бухгалтерському обліку методів оцінки, які повинні запобігати заниженню оцінки зобов'язань та витрат і завищенню оцінки активів і доходів підприємства. Відтак, обачність за своєю суттю є правилами за якими діє платник податку в силу положень цього Закону, не залежно від будь-якого впливу.

Суд вважає, що не дослідивши долучені до матеріалів справи документи на предмет їх належності, допустимості, достовірності, достатності доказів, та їх оцінки відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про підтвердження руху придбаних позивачем послуг, операції їх подальшої реалізації (передачі) в межах договору підряду замовнику взагалі не встановлені.

Суд визнає, що порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, внаслідок не дослідження зібраних у справі доказів унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та є підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року у справі №804/8475/16 скасувати.

Справу №804/8475/16 направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду на новий розгляд.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер