Справа № 206/3218/18(2-а/206/49/18)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

14 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 206/3218/18(2-а/206/49/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2018 (головуючий суддя Румянцев О.П.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №8 батальйону №4 капрала поліції Кантова Дмитра Івановича УПП в м. Дніпрі ДПП про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду та просила скасувати постанову серії ЕАА№ 312251 від 03.03.2018 про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУПАП.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2018 р. відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що ч. 1 ст. 126 КУПАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки, зокрема, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Правилами дорожнього руху України передбачено (п. 2.1 г), що водій транспортного засобу повинен мати при собі поліс/сертифікат обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Оскільки позивач не пред'явила на вимогу поліцейського поліс/сертифікат обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав притягнення позивача до адміністративної відповідальності та правомірність дій відповідача.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначає, що в силу ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» страховий поліс пред'являється до перевірки лише у випадках передбачених законодавством. Ці випадки чітко прописані в Законі України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так в п. 21.2 ст. 21 вказаного Закону зазначено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів здійснюється при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Оскільки ні протокол не складався, ні оформлювалися матеріали дорожньо-транспортної пригоди, то і не було підстав для контролю наявності вказаного полісу/сертифікату.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою серії ЕАА №312251 від 03.03.2018 року позивач притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУАП, визнана винною у тому, що керуючи транспортним засобом відмовилася надавати поліцейському поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та піддана адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.19).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин суд правильно застосовував норми КУпАП, Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV, норми Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, частиною 1 статті 126 КУПАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об'єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 коментованої статті, є встановлений порядок отримання права на керування транспортним засобом, а також суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об'єктивна сторона правопорушення - це формальний склад керування транспортними засобами особами, які не мають права керування цими засобами; передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування; керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліс (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Суб'єктивна сторона правопорушень, передбачених коментованою статтею, є вина у формі прямого умислу.

Суб'єктами правопорушень, є особи, які здійснюють керування транспортними засобами.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач керуючи транспортним засобом Форд Фокус номерний знак НОМЕР_1 в м. Дніпро по пров. Порічковому, був зупинений у зв'язку з виявленням технічної несправності приладів освітлення автомобіля. На вимогу працівника патрульної служби, позивач не пред'явив поліс обов'язкового страхування, чим порушив вимоги п.2.1 Правил дорожнього руху.

У відповідності до підпункту «г» пункту. 2.1. Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому, в силу пункту 2.4 на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Слід звернути увагу, що пункт 2.1. ПДР України (підпункт ґ) вказує на те, що документом, який має бути пред'явлений на вимогу поліцейського є поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, зазначений документ має бути не тільки в наявності у водія транспортного засобу, але водій повинен пред'явити зазначений документ на вимогу поліцейського.

Також, відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі статтею 53 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Матеріалами справи підтверджено, що підставою для зупинення транспортного засобу позивача стала наявна технічна проблема з приладами освітлення транспортного засобу, яка була помічена працівником патрульної служби. Існування вказаних обставин зумовило виникнення в інспектора права на реалізацію повноважень вимагати у позивача пред'явлення документів, які водій зобов'язаний мати відповідно до частини 2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух».

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вимога поліцейського щодо пред'явлення водієм документів, зазначених в пункті 2.4 ПДР - кореспондується з обов'язком водія в силу п.2.1 (ґ) пред'явити до перевірки безпосередньо поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги Постанову Верховного Суду від 18.04.2018 року, справа № 682/2232/16-а, якою (за подібних обставин) в задоволенні касаційної скарги позивача - відмовлено та залишено без змін рішення суду першої, яким відмовлено в задоволенні позову.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з обставин справи та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини, права, свободи та інтереси позивача не були порушені суб'єктом владних повноважень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2018 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Постанова виготовлена 14.11.2018.

Головуючий - суддя Ю.В. Дурасова

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров