Справа № 2040/6020/18
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 2040/6020/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Бондара В.О.

суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представників сторін: позивача - Орлова О.О., відповідача - Книги Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Будівельник" на рішення Харківського окружного адміністративного суду, від 03.10.2018, суддя Бідонько А.В., вул. Мар'їнська, 18-Б-3, м. Харків, 61004 повний текст складено 11.10.18 по справі № 2040/6020/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Будівельник"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Будівельник" (далі по тексту - ПАТ "Будівельник", позивач), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі по тексту - ГУ ДФС у Харківській області, відповідач), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 87877-17 від 06.07.2018.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 року у задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Будівельник" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування вимоги - відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 року по справі №2040/6020/18 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ "Будівельник".

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, з викладених підстав, зазначив, що оскаржувана податкова вимога Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 87877-17 від 06.07.2018 прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, у зв'язку із чим підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити.

Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, а також його представник у судовому засіданні, посилаючись на викладені доводи, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що фахівцями контролюючого органу проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ "Будівельник" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 30.09.2016 року.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом винесено податкові повідомлення - рішення:

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 223 637,50 грн.;

- № від 03.03.2017 про визначення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та пені у розмірі 37,82 грн.;

- № від 03.03.2017 про зменшення суми від'ємного значення у розмірі 1 205 666 грн.;

- № від 03.03.2017 про застосування штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн.;

- № від 03.03.2017 року про визначення суми завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 108,00 грн.

У подальшому, контролюючим органом винесено податкову вимогу № 87877-17 від 06.07.2018 року щодо сплати податкового боргу у розмірі 252896,98 грн.

Не погодившись із зазначеною податковою вимогою № 87877-17 від 06.07.2018 року ПАТ "Будівельник" звернувся до суду з даним позовом про визнання її протиправною та скасування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції ви ходив з того, що оскаржувану податкову вимогу сформовано та надіслано позивачу відповідно до вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 36 ПК України визначено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

За змістом ст. 37 ПК України, підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов'язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов'язує сплату ним податку. Підставами для припинення податкового обов'язку, крім його виконання, є, зокрема, скасування податкового обов'язку у передбачений законодавством спосіб.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За змістом пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п. 56.15 ст. 56 ПК України визначено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржуються, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

У відповідності до вимог п. 56.18 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

У разі коли платником податків до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, строк звернення до суду продовжується на строк, що фактично пройшов з дати звернення платника податків із скаргою до контролюючого органу до дати отримання (включно) таким платником податків остаточного рішення контролюючого органу, прийнятого за результатами огляду скарги. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що податкові зобов'язання платника податків, визначених у податковому повідомленні-рішенні контролюючим органом являються неузгодженими у разі оскарження рішення контролюючого органу у адміністративному або судовому порядку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Публічне акціонерне товариство "Будівельник" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до ГУ ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень № від 03.03.2017 року, № від 03.03.2017 року, № від 03.03.2017 року, № від 03.03.2017 року, № від 03.03.2017 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2017 року по справі № 820/1169/17 адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Будівельник" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області № від 03.03.2017 року. В іншій частині позов залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2018 року № 820/1169/17 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Будівельник" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2017 року по справі № 820/1169/17 - залишено без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2017 року по справі № 820/1169/17 залишено без змін.

Посилання апелянта на неузгодженість суми грошових зобов`язань до дня набрання судовим рішенням законної сили, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного розгляду справи, підприємством подано касаційну скаргу на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2018 року № 820/1169/17, та наразі Верховним судом відкрито касаційне провадження у справі, що підтверджується ухвалою Верховного суду від 05.04.2018 року, а тому позивач вважає неузгодженими суми грошових зобов'язань, нарахованих у податкових повідомленнях-рішеннях № від 03.03.2017 року, № від 03.03.2017 року, № 002001304 від 03.03.2017 року, № від 03.03.2017 року, № від 03.03.2017 року.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2018 року по справі № 820/1169/17 набрала законної сили 17.01.2018 року.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що податкові зобов'язання по податковим повідомленням-рішенням № від 03.03.2017 року, № від 03.03.2017 року, № від 03.03.2017 року, № від 03.03.2017 року за результатами судового оскарження не скасовані та є узгодженими з дня набрання вказаним судовим рішенням законної сили.

З письмових пояснень відповідача вбачається, що станом на 05.07.2018 року позивачем не було сплачено сум грошових зобов'язань, визначених в податкових повідомленнях-рішеннях від 03.03.2017 року № та №, а також пені, ГУ ДФС у Харківській області 06.07.2018 року було винесено податкову вимогу № 87877-17, яка була направлена на адресу ПАТ "Будівельник" засобами поштового зв'язку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правомірною податкову вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 87877-17 від 06.07.2018 року, яку сформовано та надіслано позивачу відповідно до вимог ПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при винесенні та направленні оскаржуваної податкової вимоги № 87877-17 від 06.07.2018 року, діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, з дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України, отже, відсутні підстави для скасування даної податкової вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність та обґрунтованість спірної вимоги.

При цьому, частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Колегія суддів вказує на те, що ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції, позивачем не було надано належних та достатніх доказів, що свідчили б про протиправність спірної вимоги податкового органу.

Таким чином, колегія суддів вказує на необґрунтованість позовних вимог та погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ПАТ "Будівельник".

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Будівельник" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 по справі № 2040/6020/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)В.О. Бондар
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Калитка
Повний текст постанови складено 06.12.2018.