Справа № 200/13705/18-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

07 грудня 2018 р. Справа №200/13705/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Тарасенка І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (місцезнаходження: 84545, Донецька область, Бахмутський район, м. Соледар, вул. Бездворного, 16а, РНОКПП НОМЕР_1) до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (місцезнаходження: 84404, Донецька область, вул. Привокзальна, 22, ) про зобовязання вчинити дії щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, виплати компенсації при звільненні та середнього заробітку, -

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» про зобовязання вчинити дії щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, виплати компенсації при звільненні та середнього заробітку.

Позивач просить стягнути з публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 15.03.2017 року по 17.07.2017 року; стягнути з публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті вихідної допомоги у розмірі середнього заробітку; стягнути з публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані 38 днів щорічної відпустки; стягнути з публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час несвоєчасного розрахунку при звільненні з 17 липня 2017 року і по день ухвалення судом рішення без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обовязкових платежів.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, в рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Відповідно пункту 2 частини першої статті 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій, а також спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України).

З наявних матеріалів справи вбачається, що Позивач на час звільнення працював на посаді начальника станції у виробничому підрозділі «Станція Микитівка» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця». При цьому, вказана посада не містить ознак публічної служби у розумінні КАС України.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, оскільки даний спір виник із трудових відносин та не пов'язаний із проходженням публічної служби, має розглядатися судами в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відтак, суд дійшов висновку щодо відмови у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» про зобовязання вчинити дії щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, виплати компенсації при звільненні та середнього заробітку.

Згідно з вимогами ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись пунктом статтями 170, 243, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (місцезнаходження: 84545, Донецька область, Бахмутський район, м. Соледар, вул. Бездворного, 16а, РНОКПП НОМЕР_1) до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (місцезнаходження: 84404, Донецька область, вул. Привокзальна, 22, ) про зобовязання вчинити дії щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, виплати компенсації при звільненні та середнього заробітку.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Донецького окружного адміністративного суду в порядку і строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Тарасенко І.М.