Справа № 314/5271/17 (2адр/314/3/2018)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

04 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 314/5271/17
провадження №2адр/314/3/2018

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на додаткове рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2018 року по справі №314/5271/17(провадження №2адр/314/3/2018) за позовом ОСОБА_1 до Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням положень ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобов'язано Запорізьке приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати і виплачувати ОСОБА_1 призначену пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 06.09.2017 року, з урахуванням ст.26 та ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%; при цьому зобов'язати виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

31 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Вільнянського районного суду Запорізької області із заявою про винесення додаткового судового рішення, оскільки під час ухвалення рішення від 10.04.2018 року суд не вирішив питання щодо понесених позивачем судових витрат.

Додатковим рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2018 року вирішено стягнути з Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (м. Запоріжжя, вул. Істоміна, буд.6, ) на користь ОСОБА_1 (70032, АДРЕСА_1, РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1) грошову суму у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень на відшкодування судових витрат.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що бюджет Пенсійного фонду має чітку цільову структуру та в структурі доходів та видатків Пенсійного фонду відсутні асигнування на покриття витрат, пов'язаних із виконанням рішень судів. Фінансування фонду з Державного бюджету здійснюється з метою покриття дефіциту останнього виключно згідно з цільовим призначенням. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання кошти Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим законом.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що при ухваленні рішення від 10 квітня 2018 року Вільнянським районним судом Запорізької області питання розподілу судових витрат не вирішувалось.

Судом першої інстанції встановлено, що при зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

За змістом частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.04.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в силу положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 гривень підлягають стягненню з Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Посилання відповідача в обґрунтування апеляційної скарги на відсутність у Пенсійного фонду асигнувань на покриття витрат, пов'язаних із виконанням рішень судів, що на думку відповідача унеможливлює стягнення на користь позивача судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області є безпідставними та не спростовують висновків суду, оскільки вказана обставина не звільняє суд від вирішення в порядку ст.139 КАС України питання про розподіл судових витрат у разі, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, в межах доводів апеляційної скарги, для скасування оскарженого рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а додаткове рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2018 року по справі №314/5271/17(провадження №2адр/314/3/2018) - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строки, визначені ст.329 КАС України.

Повний текст постанови складено 04.12.2018 року.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк