Справа № 0940/1460/18
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" листопада 2018 р. справа № 0940/1460/18
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Панікара І.В.,
за участю секретаря судового засідання Подольської Т.М.,
представника позивача: ОСОБА_1,
представника відповідача: ОСОБА_2,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
В період з 03.09.2018 року по 02.11.2018 року, головуючий по справі суддя Панікар І.В. перебував у щорічній відпустці, у зв`язку з чим, 60-денний строк розгляду справи продовжено на 20 календарних днів.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 21.09.2018 року, в якому просив суд в задоволенні позову відмовити. Зазначив, що правових підстав для скасування винесених податкових повідомлень-рішень немає, з огляду на те, що в ході здійснення господарської діяльності позивачем протиправно віднесено до складу податкового кредиту з ПДВ вартість товарно-матеріальних цінностей, що фактично не приймали участі в оподаткованих операціях.
В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав наведених ним у позовній заяві.
Представник відповідача щодо задоволення адміністративного позову заперечив з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Петрос-Білекс" зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку в контролюючому органі та є платником, зокрема, податку на додану вартість та податку на прибуток.
Головним управлінням Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області в період з 12.03.2018 року по 30.03.2018 року проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Петрос-Білекс" з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства, сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, за результатами якої складено акт за № 265/09-19-14-01-30610050.
Згідно змісту вищевказаного акту, серед іншого, перевіркою встановлено порушення відповідачем вимог:
- пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму всього в сумі 136 798 гривень, в тому числі за 2015 рік в сумі 44 817 гривень, за 2016 рік в сумі 1 882, та за 2017 рік в сумі 90 099 гривень;
- пункту 192.1 статті 192, пункту 198.1 статті 198, пункту 198.8 статті 198 Податкового Кодексу України, встановлено заниження задекларованого податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 182 290 гривень, в тому числі: лютий 2015 року на суму 1278 гривень, березень 2015 року на суму 3 516 гривень, квітень 2015 року на суму 1650 гривень, травень 2015року на суму 1518 гривень, червень 2015 року на суму 2 164 гривні, серпень 2015 року на суму 1 223 гривні, вересень 2015 року на суму 5 852 гривні, жовтень 2015 року на суму 17 584 гривні, листопад 2015 року на суму 22 782 гривень, грудень 2015 року на суму 16 607 гривень, січень 2016 року на суму 8 150 гривень, лютий 2016 року на суму 21 207 гривень, березень 2016 року на суму 4 541 гривень, квітень 2016 року на суму 10 424 гривні, травень 2016 року на суму 6 388 гривень, червень 2016 року на суму 10 103 гривні, липень 2016 року на суму 4 423 гривні, вересень 2016 року на суму 3 861 гривня, жовтень 2016 року на суму 13 402 гривні, липень 2017 року на суму 2 759 гривень, серпень 2017 року на суму 2 035 гривень, вересень 2017 року на суму 3 889 гривень, жовтень 2017 року на суму 6 287 гривень, листопад 2017 року на суму 10 060 гривень, грудень 2017 року на суму 551 гривня;
Зокрема, вищевказаним актом перевірки встановлено, що за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Петрос-Білекс" задекларовано податок на прибуток у сумі 286 886 гривень.
Так, перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року встановлено його заниження всього в сумі 136 798 гривень, в тому числі за 2015 рік в сумі 44 817 гривень, за 2016 рік в сумі 1882 гривні, та за 2017 рік в сумі 90 099 гривень, в результаті допущених порушень податкового законодавства, які відображено в підпункті 3.1.1.1 розділу 3 акта перевірки.
Водночас, перевіркою достовірності відображених показників у поданих податкових деклараціях з податку на додану вартість (рядки 1.1-8) за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій із реалізації: ПЄТФ - пляшок б/у, поліетилену б/у, полімерів б/у (поліетиленова тара з-під побутової хімії), мила рідкого, добавок до розчинів, пиломатеріалів та інше.
Суми ПДВ за операціями з придбання макулатури у ТОВ "Імперово Фудз" віднесено до складу податкового кредиту всього в сумі 198 559,70 гривень, у відповідних звітних (податкових) періодах.
Перевіркою відображених показників у рядку 4.1 Декларацій "Нараховано податкових зобов'язань відповідно до п. 198.5, п. 199.1 ПКУ" за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій з товарами, які використані в операціях, що не є об»єктом оподаткування, внаслідок чого встановлено заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників на суму 198 599,70 гривень.
За період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року ТОВ "ВКФ "Петрос-Білекс" задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 943 459 гривень.
Окрім того, перевіркою відображених у рядку 16 Декларацій "Від'ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду" за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, показників у загальній сумі 47 572 гривні встановлено завищення показників у рядку 16 Декларацій "Від'ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду" на суму 28 147 гривень, в тому числі: за березень 2016 року на суму 4 541 гривня, за жовтень 2016 року на суму 10 204 гривні, за листопад 2016 року на суму 13 402 гривні.
За результатами розгляду акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 25.04.2018 року, а саме: № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 136 798,00 гривень та застосовано штрафні санкції у розмірі 22 995,00 гривень; № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 177 496,00 гривень та застосовано штрафні санкції у розмірі 44 378,00 гривень; № НОМЕР_3, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 12 968,00 гривень.
Надаючи правову оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, суд виходить з наступного.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Пунктом 44.1 статті 44 Кодексу передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
За змістом підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Кодексу об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно пункту 23 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в редакції що діяла до 01.01.2015 року, тимчасово до 1 січня 2015 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Законами України: № 71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015 р. та № 1989-VIII , що набрав чинності з 01.01.2017 року , внесені зміни до - пункту 23 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, зокрема цифри "2015" замінено цифрами "2017", а цифри "2017" на "2019" відповідно.
Згідно до пункту 9 Закону № 71-VIII, Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом: прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону; привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити перегляд та приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.
Тобто, Законами України № 71-VIII та № 1989-VIII продовжено до 01.01.2019 р. дію режиму звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання, у тому числі операцій з паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД, визначених пунктом 23 підрозділу 2 розділу XX Перехідні Положення Податкового кодексу України.
За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Таким чином, виходячи з предмету угоди купівлі продажу укладеної позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперово Фудз", а також наявними податковими накладними, придбаний товар макулатура, відповідав товарній позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД, а отже з позицій положень пункту 23 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) така операція звільнялася б від оподаткування податком на додану вартість за умов здійснення постачання такого товару саме позивачем.
Як встановлено, постачання такого товару здійснювалось не позивачем, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперово Фудз", оскільки саме останній здійснював продаж макулатури позивачу, заклавши в її ціну податок на додану вартість, що в силу вимог пунктів 198.3 та 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, спричинило виникнення права у позивача на декларування податкового кредиту.
Таким чином в даному аспекті, суд не може погодитися із висновками податкового органу, щодо наявності факту завищення податкового кредиту, оскільки товар придбаний позивачем макулатура, хоча і звільнений від оподаткування, водночас його придбання здійснювалось зі сплатою ПДВ.
Поряд із цим, як встановлено в судовому засіданні, придбаний товар макулатура, придбавався позивачем з метою його подальшого використання у власній господарській діяльності в якості пакувального матеріалу.
Так, основним видом діяльності позивача є оптова торгівля відходами та брухтом.
В продовж періоду, що оспорюється, позивач реалізовував контрагентам: МПП «Руслана», ПАТ «Черкасивторресурси», ТЗОВ «ЦРУ», ТЗОВ «Деджіг-Україна» - ПЄТФ пляшки (прозорі, голубі, коричневі, зелені, з під масла рослинного), поліетилен б/у тюкований ВТ (прозорий, кольоровий), плівку стрейч (тюковану), полімери (чисту поліетиленову тару з-під побутової хімії), що підтверджується рядом видаткових накладних за період 2015 2017 років, зокрема : № 24 від 13.02.2015 року, № 42 від 30.03.2015 року, № 46 від 06.04.2015 року, № 62 від 04.05.2015 року, № 64 від 06.05.2015 року, № 65 від 07.05.2015 року, № 67 від 08.05.2015 року, № 91 від 04.06.2015 року, № 102 від 23.06.2015 року, № 104 від 24.06.2015 року, № 118 від 10.07.2015 року, № 124 від 18.07.2015 року, № 146 від 06.08.2015 року, № 150 від 13.08.2015 року, № 156 від 25.08.2015 року, № 155 від 26.08.2015 року, № 174 від 21.09.2015 року, № 176 від 22.09.2015 року, 186 від 03.10.2015 року, № 188 від 06.10.2015 року, № 202 від 21.10.2015 року, № 224 від 19.11.2015 року, № 240 від 10.12.2015 року, № 242 від 14.12.2015 року, № 251 від 28.12.2015 року; № 49 від 17.04.2015 року, № 54 від 02.06.2015 року, № 97 від 16.06.2015 року, № 110 від 30.06.2015 року, № 117 від 09.07.2015 року, № 129 від 22.07.2015 року, № 134 від 28.07.2015 року, № 142 від 06.08.2015 року, № 180 від 28.09.2015 року, № 193 від 07.10.2015 року, № 212 від 09.11.2015 року, № 216 від 12.11.2015 року, № 237 від 04.12.2015 року, № 252 від 25.12.2015 року; № 218 від 14.11.2015 року, № 241 від 09.12.2015 року, № 243 від 09.12.2015 року; № 25 від 12.02.2016 року; № 14 від 28.01.2016 року, № 21 від 05.02.2016 року, № 29 від 15.02.2016 року, № 72 від 22.04.2016 року, № 80 від 17.05.2016 року, № 88 від 27.05.2016 року, № 88 від 30.05.2016 року, № 92 від 02.06.2016 року, № 113 від 07.07.2016 року, № 118 від 15.07.2016 року, № 123 від 21.07.2016 року, № 126 від 22.07.2016 року, № 141 від 22.08.2016 року, № 173 від 26.09.2016 року; № 151 від 05.09.2016 року, № 168 від 23.09.2016 року, № 190 від 24.10.2016 року, № 193 від 26.10.2016 року, № 197 від 31.10.2016 року, № 198 від 31.10.2016 року, № 203 від 10.11.2016 року, № 206 від 16.11.2016 року, № 220 від 02.12.2016 року, № 222 від 05.12.2016 року, № 231 від 19.12.2016 року, № 237 від 26.12.2016 року; № 7 від 06.01.2017 року, № 17.01.2017 року, № 18 від 27.01.2017 року, № 24 від 06.02.2017 року, № 29 від 13.02.2017 року, № 38 від 27.02.2017 року, № 49 від 10.03.2017 року, № 50 від 10.03.2017 року, № 173 від 26.09.2016 року;№ 67 від 31.03.2017 року, № 76 від 18.04.2018 року, № 84 від 28.04.2017 року, № 10 від 18.01.2017 року; № 106 від 29.05.2017 року, № 57 від 15.03.2017 року; № 107 від 02.06.2017 року, № 118 від 26.06.2017 року, № 135 від 14.07.2017 року, № 142 від 01.08.2017 року, № 147 від 07.08.2017 року, № 148 від 07.08.2017 року, № 162 від 21.08.2017 року, № 202 від 13.10.2017 року, № 213 від 27.10.2017 року, № 222 від 13.11.2017 року, № 227 від 22.11.2017 року.
Таким чином, позивач здійснивши придбання макулатури, поніс при цьому витрати, які у свою чергу є складовою оподаткованого доходу в розумінні статті 134 Податкового кодексу України та повинні враховуватись в цілях оподаткування.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні від 23 липня 2002 року в справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".
В той же час, відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності як і не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в цій частині.
При цьому, суд не бере до уваги висновки податкового органу та позицію представника відповідача, щодо здійснення позивачем в ході реалізації контрагентам відходів та брухту з поліетилену, також і операцій спрямованих на відчудження пакувальної тари, а саме придбаної макулатури, оскільки такий факт спростовується як змістом вищенаведених видаткових накладних, в яких позивачем не включено у вартість товару пакувальний матеріал так і наявністю ряду наказів по підприємству про списання таких пакувальних матеріалів.
Таким чином, суд приходить до переконання, що висновки контролюючого органу про те, що на формування показників податкової звітності з податку на прибуток та податку на додану вартість мало вплив здійснення операцій з товарами, які використані в операціях, що не є об'єктом оподаткування в період, що підлягав перевірці є необґрунтованими, внаслідок чого, податкові повідомлення рішення слід визнати протиправними та скасувати.
Підсумовуючи вищенаведене, позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду з позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 5919,53 гривні, який в силу положень статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України є складовою судових витрат. Таким чином, в користь позивача з бюджетних асигнувань відповідача, як суб`єкта владних повноважень, слід стягнути сплачену суму судового збору 5919,53 гривні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Петрос Білекс" задоволити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області за № НОМЕР_2, НОМЕР_1, НОМЕР_3 від 25.04.2018 року, якими Товариству з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Петрос-Білекс" нараховані грошові зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 177 496,00 гривень та штрафні санкції в сумі 44 378,00 гривень, грошові зобов'язання з податку на прибуток в сумі 136 798,00 гривень та штрафні санкції в сумі 22 995,00 гривень, зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ в розмірі 12 968,00 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Панікар І.В.

Рішення складене в повному обсязі 26 листопада 2018 р.