Справа № 1640/2907/18
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 1640/2907/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Старосуда М.І.

суддів: Яковенка М.М. , Лях О.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2018, суддя Н.Ю. Алєксєєва, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 19.09.18 по справі № 1640/2907/18

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Полтавської міської ради

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2018 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до виконавчого комітету Полтавської міської ради про зобов'язання повторно розглянути запит про надання публічної інформації від 19.07.2018 та надати відповідь з урахуванням правової позиції, наданої судом у рішенні суду за цим позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2018р. у задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин норм процесуального та матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про порушення своїх прав у сфері публічно-правових відносин, вчиненням відповідачем дій щодо не належного розгляду його звернення від 19.07.2018.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 19.07.2018 позивач звернувся до розпорядника інформації виконавчого комітету Полтавської міської ради із запитом на отримання публічної інформації, що знаходиться у його володінні, у якому просив надати інформацію про:

1) стан виконання ухвали суду від 23.04.2018 про накладення штрафу в 1762 грн., зокрема, чи було сплачено цей штраф і коли (в який календарний день) він був сплачений;

2) про суми сплаченого на даний час виконавчим комітетом судового збору в справі №816/630/18 за поданими скаргами на судові рішення в наступному форматі: інформація про судове рішення, яке оскаржувалося, тип скарги (апеляційна чи касаційна), сума судового збору сплаченого за подачу відповідної скарги.

25.07.2018 за №11.1-238 юридичним управлінням виконавчого комітету Полтавської міської ради на запит позивача надано відповідь про відсутність фактів отримання або створення виконавчим комітетом Полтавської міської ради в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, інформації, та відповідно відсутність факту володіння інформацією у форматі "інформація про судове рішення яке оскаржувалось, тип скарги (апеляційна чи касаційна), сума судового збору сплаченого за подачу відповідної скарги", що унеможливлює вирішення питання про її надання.

Також зазначено, що немає підстав, способу та повноважень у виконавчого комітету Полтавської міської ради для вчинення дій стосовно отримання або створення інформації у форматі "інформація про судове рішення яке оскаржувалось, тип скарги (апеляційна чи касаційна), сума судового збору сплаченого за подачу відповідної скарги".

Разом з тим, повідомлено, що відповідними повноваженнями щодо вчинення дій стосовно розрахунково-касового обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, зокрема, повноваженнями стосовно здійснення відповідних платежів, або, списання бюджетних коштів, а також повноваженнями щодо ведення бухгалтерського обліку і складання звітності про виконання бюджетів з дотриманням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інших нормативно-правових актів Міністерства фінансів України наділена Державна казначейська служба України.

Відповідні документи про сплату відповідачем у адміністративній справі №816/630/18 виконавчим комітетом судового збору, підшиваються до матеріалів судової справи та знаходяться у володінні суду, який, відповідно у відповідності до приписів ст.ст. 1, 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" є належним розпорядником інформації, яка міститься у вказаних наявних у матеріалах судової справи №816/630/18 документах щодо сплати у вказаній справі учасниками судового збору. Виготовлені органами Державної казначейської служби України документи щодо здійснення ними оплата судового збору у адміністративній справі №816/630/18 були передані у встановленому законом порядку у додатках до відповідних скарг Полтавському окружному адміністративному суду та Верховному суду відповідно.

Повідомлено, що у відповідності до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", з метою належного розгляду порушених у запиті питань, вказаний запит про надання інформації направлено до Полтавського окружного адміністративного суду.

Вважаючи дії відповідача такими, що порушують положення Закону України "Про доступ до публічної інформації", позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що неправомірності дій у відносинах між позивачем та виконавчим комітетом Полтавської міської ради позивачем не доведено, а судом не встановлено.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Закон України "Про доступ до публічної інформації" визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Таким чином, публічна інформація може бути двох видів: 1) створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством; 2) яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків, відповідно до визначення публічної інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено випадки, у яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, а саме: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Таким чином, розпорядник інформації повинен надавати відповідь з додержанням вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" або зобов'язаний направити запит належному розпоряднику з повідомленням про це запитувача.

Як підтверджено матеріалами справи, 19.07.2018 ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Полтавської міської ради із запитом на отримання публічної інформації, в якому порушувалися питання щодо сплати відповідачем штрафу в дохід Державного бюджету України та сплати судового збору за подання апеляційної чи касаційної скарги в адміністративній справі №816/630/18.

На вказаний запит відповідач повідомив, що повноваженнями щодо вчинення дій стосовно розрахунково-касового обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, зокрема, повноваженнями стосовно здійснення відповідних платежів, або, списання бюджетних коштів, а також повноваженнями щодо ведення бухгалтерського обліку і складання звітності про виконання бюджетів з дотриманням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інших нормативно-правових актів Міністерства фінансів України наділена Державна казначейська служба України.

Однак, колегія суддів зазначає, що виконавчий комітет Полтавської міської ради є юридичною особою, суб'єктом владних повноважень, який фінансується з місцевого бюджету та використовує бюджетні кошти.

Окрім того, в платіжних дорученнях про сплату штрафу чи про сплату судового збору обов'язково вказуються, окрім іншого, платник, в даному випадку - виконавчий комітет Полтавської міської ради та призначення платежу: штраф на виконання відповідного рішення та або судовий збір за подання апеляційної/касаційної скарги на конкретне рішення суду.

Отже, належним розпорядником інформації про використані бюджетні кошти є виконавчий комітет Полтавської міської ради, який використовує бюджетні кошти, веде бухгалтерський облік використаних бюджетних коштів, а не Державна казначейська служба України, яка проводить відповідні платежі.

Таким чином, підстави для сплати штрафу, розмір сплаченого штрафу та сплачений судовий збір за подання апеляційної чи касаційної скарги в адміністративній справі №816/630/18 є інформацією, яка створена відповідачем в процесі виконання владних повноважень та яка знаходиться у володінні відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що є підставами для скасування оскарженого судового рішення та прийняття постанови про задоволення позову.

У зв'язку з задоволенням апеляційної скарги позивача та його позовних вимог з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за подання позову у розмірі 704,80 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1057,20 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2018р. по справі № 1640/2907/18 скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Полтавської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов'язати виконавчий комітет Полтавської міської ради повторно розглянути запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації від 19.07.2018 та надати відповідь з урахуванням правової позиції, наданої судом у рішенні суду за цим позовом.

Стягнути з виконавчого комітету Полтавської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання позову у розмірі 704,80 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1057,20 грн., а всього 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, а у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, постанова може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Старосуд
Судді(підпис) (підпис) М.М. Яковенко О.П. Лях