Справа № П/811/341/18
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

05 грудня 2018 року м. Дніпросправа № П/811/341/18
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

секретар судового засідання Лащенко Р.В.

за участі представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 р. (суддя Черниш О.А.) в справі №П/811/341/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України про визнання неправомірними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС) про визнання протиправними дій щодо не проведення державної реєстрації податкової накладної № 1 від 10.11.2017 р., скасування рішення ДФС від 08.12.2017 р. № 380459/, зобов'язання вважати прийнятою та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 10.11.2017 р. днем її прийняття, а саме 29.11.2017 р. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішенням ДФС від 08.12.2017 р. № 380459/ відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 10.11.2017 р. на підставі надання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію ПН/РК. Вважає такі дії неправомірними, а рішення таким, що підлягає скасуванню, оскільки за договором від 15.08.2017 р. № К259Т ним надано послуги з перевезення вантажів ТОВ «Кернел-Трейд», що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними, у зв'язку з чим і складено податкову накладну № 1 від 10.11.2017 р. та направлено її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. Отримавши квитанцію від 29.11.2017 р. про зупинення реєстрації цієї податкової накладної, позивач 01.12.2017 р. подав пояснення та копії документів, які підтверджують реальність здійснення операцій. Однак спірним рішенням відмовлено у реєстрації податкової накладної.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 р. позов задоволено частково, визнано протиправним та скасоване рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 380459/ від 08.12.2017 р.; зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 1 від 10.11.2017 р., складену фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем її подання; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову. Апелянтом зазначено про законність спірного рішення, посилаючись на те, що подана позивачем податкова накладна відповідала критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567, а надані позивачем пояснення та документи не усунули виявлене порушення.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 з 22.03.2002 р. зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває на обліку як платник податків в Голованівській ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області (Вільшанське відділення), займається господарською діяльністю у сфері вантажного автомобільного транспорту.

Між позивачем та ТОВ «Кернел-трейд» укладено договір № К259Т від 15.08.2017 р. про надання послуг по перевезенню вантажів. На виконання умов договору позивачем у період з 31.10.2017 р. по 08.11.2017 р. надано ТОВ «Кернел-трейд» послуги з перевезення вантажів на загальну суму 2009611,31 грн., у тому числі податок на додану вартість - 334935,22 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними та актом виконаних робіт № 1011 від 10.11.2017 р. Повна оплата за надані послуги здійснена замовником на підставі рахунку № 1011 від 10.11.2017 р., про що свідчить банківська виписка від 13.11.2017 р.

Позивачем складена податкова накладна № 1 від 10.11.2017 р. на загальну суму 2009611,31 грн., в тому числі податок на додану вартість - 334935,22 грн., та в електронній формі засобами телекомунікаційного зв'язку 29.11.2017 р. направлена на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН).

За результатами обробки цієї податкової накладної автоматизованою системою «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України позивачу 29.11.2017 р. надіслано квитанцію про зупинення її реєстрації відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України з тієї причини, що податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 49.41. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН відповідно до пп. «в» пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року №567, та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

У зв'язку з цим позивач 01.12.2017 р. направив до контролюючого органу пояснення та копії документів на підтвердження здійснення господарських операцій за цією податковою накладною.

08.12.2017 р. комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення № 380459/ про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 10.11.2017 р.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення комісії ДФС не відповідає вимогам та принципам управлінської діяльності, закріпленим у частині 2 статті 2 КАС України, позаяк прийнято необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, недобросовісно, всупереч повноваженням відповідача та вимогам чинного законодавства. Скасовуючи рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, суд першої інстанції вважав, що належним способом захисту порушеного права є покладання на відповідача обов'язку зареєструвати цю податкову накладну в ЄРПН днем подання.

Разом з тим, суд першої інстанції вважав, що позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо не проведення державної реєстрації податкової накладної № 1 від 10.11.2017 р. охоплюється вимогою про скасування спірного рішення про відмову в реєстрації цієї податкової накладної та окремого вирішення не потребує, тому відмовив у задоволенні позову в цій частині. Також судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовної вимоги про зобов'язання відповідача вважати податкову накладну прийнятою, оскільки такий спосіб захисту не відповідає завданню адміністративного судочинства.

Рішення оскаржується в частині задоволених позовних вимог, тому судом здійснюється апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Суд вважає висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог обґрунтованим, з огляду на наступне.

Позивач є платником податку на додану вартість.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Кернел-трейд» укладено договір № К259Т від 15.08.2017 р. про надання послуг по перевезенню вантажів, на виконання умов якого в період з 31.10.2017 р. по 08.11.2017 р. позивачем надано ТОВ «Кернел-трейд» послуги з перевезення вантажів на загальну суму 2009611,31 грн., у тому числі податок на додану вартість - 334935,22 грн.

Повна оплата за надані послуги здійснена замовником на підставі рахунку № 1011 від 10.11.2017 р., про що свідчить банківська виписка від 13.11.2017 р.

Позивачем складена податкова накладна № 1 від 10.11.2017 р. на загальну суму 2009611,31 грн., в тому числі податок на додану вартість - 334935,22 грн., та в електронній формі засобами телекомунікаційного зв'язку 29.11.2017 р. направлена на реєстрацію до ЄРПН.

За результатами обробки цієї податкової накладної автоматизованою системою «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС позивачу 29.11.2017 р. надіслано квитанцію про зупинення її реєстрації відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України з тієї причини, що податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 49.41. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН відповідно до п. «в» пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567, та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Позивачем 01.12.2017 р. направлено до контролюючого органу пояснення та копії документів на підтвердження здійснення господарських операцій за цією податковою накладною.

08.12.2017 р. комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення № 380459/ про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 10.11.2017 р.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Згідно з пп. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

За приписами пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 Податкового кодексу України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246), пунктом 12 якого в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, серед іншого, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 Порядку № 1246, контролюючим органом формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Така квитанція надсилається платнику податку в автоматичному режимі (в електронному вигляді у текстовому форматі) протягом операційного дня і є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Положення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначають, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобовязання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії оцінки, Перелік документів).

Пунктом 6 Критеріїв оцінки визначено два критерії для проведення моніторингу податкової накладної, при цьому за змістом пункту 1 Переліку документів для кожного із критеріїв законодавцем визначено специфічний (окремий) перелік документів, які платник податків може подати контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку документів, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, у періоді, протягом якого реалізовувалися спірні правовідносини, регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (далі - постанова № 190) та постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - постанова № 117).

Пунктом другим постанови № 117 встановлено, що платники податку на додану вартість, у яких до 1 грудня 2017 року зупинено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України від 7 грудня 2017 року № 2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", та які станом на 1 грудня 2017 року не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

Абзацом сьомим пункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено право платника податків оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН в адміністративному або судовому порядку.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (за Переліком документів); надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного всновку, що здійснюючи моніторинг податкових накладних, контролюючі органи зобов'язані, у разі зупинення реєстрації податкової накладної, у квитанції № 1 зазначати конкретний вид критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 р. № 567.

Встановивши, що у квитанції № 1 не зазначено критеріїв оцінки ступеню ризику, які визначено наказом № 567, суд першої інстанції обгрунтовано вказав на те, що контролюючим органом не дотримано обов`язку, визначеного пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України.

При цьому, суд першої інстанції правильно вказав на те, що зазначення у вказаній квитанції № 1 та віднесення до п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків вищевказаної податкової накладної з підстав того, що у ній виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах з УКТ ЗЕД 49.41, є безпідставним, з огляду на те, що наведені причини не віднесено до переліку критеріїв оцінки ступеня ризиків, які визначені у п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків наказу № 567.

Правильним є і висновок суду першої інстанції про те, що можливість надання платником податку вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, визначених у п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків наказу № 567.

Так, відповідно до пункту 1 вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН у розмірі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567, такими документами є:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договору, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договору, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантажування продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором або/законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Тобто, із аналізу норм законодавства суд першої інстанції вірно вказав на те, що можливість надання платником податку вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом ДФС конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, визначених у п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків наказу №567.

Таким чином, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у зв`язку із не зазначенням у квитанції №1 критеріїв оцінки ступеню ризику, відповідачем порушено як вимоги податкового законодавства в частині обов`язку контролюючого органу визначити критерії оцінки ступеня ризиків, достатні для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, так і право платника податку подати контролюючому органу вичерпний перелік документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної.

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що позивачем у порядку, визначеному пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, надані письмові пояснення та копії документів, що підтверджують надання послуг за договором перевезеня вінтажів № К259Т від 15.08.2017 р., які отримані відповідачем.

Разом з тим, контролюючим органом прийнято рішення про відмову у реєстрації у ЄРПН вказаної вище податкової накладної з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію ПН/РК.

Відповідно до пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій ПН/РК. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику ( підпункт 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію ПН/РК в ЄРПН; відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог підпункту 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 29.03.2017 року №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації», яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Цією постановою встановлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

З огляду на вказані норми права, суд першої інстанції правильно вказав на те, що у разі прийняття рішення контролюючим органом про відмову у реєстрації у ЄРПН ПН/РК контролюючий орган у відповідному рішення повинен зазначити чіткі підстави для прийняття рішення про відмову та зазначити, які саме документи складені з порушенням вимог законодавства, а яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію у ЄРПН ПН/РК.

Оскільки в оскарженому рішенні ДФС не зазначено конкретних підстав для його прийняття, не зазначено, які документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, суд першої інстанції правильно вказав на те, що таке рішення суб`єкта владних повноважень не можливо визнати обгрунтованим, а отже воно не відповідає критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Дійшовши обгрунтованого висновку про неправомірність оскарженого рішення відповідача, суд першої інстанції вірно виходив із того, що належним способом захисту порушеного права є не лише скасування такого рішення відповідача, а й зобов`язання останнього зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права є свідченням того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище висновками суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 р. в справі № П/811/341/18 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 р. в справі № П/811/341/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України про визнання неправомірними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 05.12.2018 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.12.2018 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко