Справа № 705/3844/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 705/3844/18 Головуючий у І інстанції - Гудзенко В.Л.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно з ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Інспектора роти Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Маньківського Олександра Вікторовича на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Маньківського Олександра Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР України,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Інспектора роти Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Маньківського Олександра Вікторовича, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Інспектора роти Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Маньківського Олександра Вікторовича про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НОМЕР_3 від 01 вересня 2018 року у вигляді штрафу в сумі 425, 00 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною інспектором роти УПП в Житомирській області ОСОБА_2 від 01.09.2018 року, на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до постанови, він, нібито, керуючи транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER, державний номерний знак НОМЕР_2, о 00 год. 30 хв. на а/д Київ - Чоп 229 км., керував автомобілем з спеціалізованим причепом, на який не пред'явив реєстраційний документ чим порушив п. 2.4. А ПДР, а також номерний знак без освітлення в темну пору доби, чим порушив п. 2.9.3., чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 жовтня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову інспектора Управління патрульної поліції у Житомирській області Маньківського Олександра Вікторовича про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НОМЕР_3 від 01 вересня 2018 року у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Провадження по адміністративній справі закрито, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В апеляційній скарзі Відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції, та посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Відповідач зазначає, що ним було дотримано вимоги КУпАП при розгляді справи, а саме було роз'яснено Позивачу права, повідомлено про вчинене порушення, заслухано його пояснення та надано оцінку. Дій, які б обмежували права Позивача при розгляді справи Відповідачем вчинено не було. Штраф накладено за ч. 1 ст. 126 КУпАП в межах санкції за це правопорушення. Як наслідок відсутні підстави для визнання протиправною та скасування постанови. Також, судом першої інстанції не надано оцінки диску з відеофіксацією події, який було надано одночасно з відзивом на адміністративний позов.

Позивачем відзив на апеляційну скаргу не подавався.

За приписами частини 5 статті 286 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки учасники справи у судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, 01 вересня 2018 року о 00 год. 30 хв. на а/д Київ - Чоп, 229 км. Позивач керував належним йому автомобілем TOYOTA LAND CRUISER, державний номерний знак НОМЕР_1, з комбайновим візком для транспортування навісного обладнання - жниварки, до комбайну зернозбирального марки MASSEY FERGUSON, державний номерний знак НОМЕР_4, який належить йому на праві власності, та який з метою забезпечення безпеки руху у цей час перевозився тралом. Враховуючи габаритні розміри жниварки, перевозити її у зібраному стані на комбайні заборонено.

Комбайновий візок на якому знаходилась жниварка до комбайну зернозбирального не є транспортним засобом в розумінні п. 1.10 ПДР України, оскільки не призначений для перевезення людей і вантажу, а також на ньому не встановлено спеціальне обладнання чи механізми, а є пристроєм, виготовленим заводським способом та призначеним для транспортування навісного обладнання до комбайна. Вказаний візок є невід'ємною частиною комплектації комбайна.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 694 від 08.07.2009 року «Про затвердження Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів» причіпне, навісне обладнання ( крім тракторних причепів і прирівняних до них машин) та інвентар, яким присвоєно ідентифікаційні номера, реєструються за бажанням.

Тобто, комбайновий візок для перевезення жатки, жниварки і самі жатки, жниварки не підлягають обов'язковій реєстрації, у зв'язку з чим будь-які реєстраційні документи на нього не вимагаються.

Позивач вважає, що ним не було вчинено адміністративного правопорушення, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, Відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП не надано. Таким чином, постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП має бути скасована.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.ст. 10, 11 КУпАП).

Частиною 6 статті 121 КУпАП встановлено, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями статті 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови від 01.09.2018 року серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 01.09.2018 року, близько 00 год. 30 хв. на 229 км. а/д Київ - Чоп керував автомобілем з спеціалізованим причіпом на який не пред'явив реєстраційний документ, чим порушив п. 2.4. ПДР, а також номерний знак був неосвітлений в темну пору доби, чим порушив п. 2.9.3. ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Пунктом 4 розділу І Інструкції № 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до матеріалів справи, до відзиву на позовну заяву Відповідачем, як доказ скоєння Позивачем адміністративного правопорушення надавались відеоматеріали (а.с. 21).

В апеляційній скарзі Відповідач також посилається на наявність в матеріалах справи зазначених доказів.

Зазначений відеозапис, який досліджений колегією суддів, містить лише звукозапис спілкування поліцейських інспекторів з водієм - ОСОБА_3, та з якого неможливо встановити факту порушення Позивачем п. 2.4., п. 2.9.3 ПДР.

Також, у матеріалах справи відсутні, докази правомірності прийняття Відповідачем рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Інспектора роти Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Маньківського Олександра Вікторовича залишити без задоволення, а рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький