Справа № 804/2857/18
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 листопада 2018 рокусправа № 804/2857/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Дурасової Ю.В.,

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року у справі №804/2857/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віторі Груп" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Віторі Груп" задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року апеляційна скарга Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області залишена без руху та скаржнику надано строк протягом 10 днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків апеляційної скарги а саме:

- надати суду оригінал документу про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 80 416,80 грн.

Вимоги суду, викладені в ухвалі від 23 жовтня 2018 року, заявником апеляційної скарги не виконані, проте подано клопотання, в якому просить звільнити від сплати судового збору, у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування.

Розглянувши клопотання заявника апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для його задоволення, оскільки всі учасники процесу є рівними при здійсненні своїх прав та обов'язків, в тому числі у питанні необхідності сплати судового збору, незалежно від того є вони платниками податків чи суб'єктами владних повноважень.

Наведені доводи у клопотанні про те про неможливість виконати ухвалу апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Згідно частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Стаття 133 Кодексу адміністративного судочинства України також передбачає можливість зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк, враховуючи майновий стан сторони.

Вказані норми дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов'язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Втім, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Водночас, статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов'язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи) добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

З метою виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для цього. Це стосується і суб'єктів владних повноважень, які фінансується з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору, а тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ.

Наведене кореспондується з пунктами 44, 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року N 228, за змістом яких штатні розписи бюджетних установ затверджуються в установленому порядку у місячний строк з початку року. До затвердження в установленому порядку кошторисів використання бюджетних коштів підставою для здійснення видатків бюджету є проекти зазначених кошторисів (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), засвідчені підписами керівника установи та керівника її фінансового підрозділу або бухгалтерської служби. У разі коли бюджетний розпис на наступний рік не затверджено в установлений законодавством термін, в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), а під час складання кошторисів на наступний рік враховуються обсяги здійснених видатків.

Отже, відсутність затвердженого кошторису суб'єктів владних повноважень й відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати.

Розглянувши доводи, наведені скаржником про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції, враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07.02.2018 року у справі № 816/4693/15 (№ К/9901/10561/18), дійшов висновку про відмову у задоволенні зазначеного клопотання.

Таким чином, відсутні обґрунтовані підстави для звільнення від сплати судового збору.

Приймаючи до уваги, що відповідачем у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунені, апеляційна скарга підлягає поверненню відповідно до ст.ст. 169, 298 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 169, 296, 298 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 р. за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віторі Груп" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови - повернути.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання суддями (13.11.2018) та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 30 днів в порядку, встановленому ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Ю.В. Дурасова

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров