Справа № 487/6444/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 487/6444/17

Категорія: 10.4.2 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціальних виплат і компенсацій Центрального району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати дії відповідача щодо відмови в перерахунку субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період 2016 - 2017 роки неправомірними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок субсидії на опалювальний період 2016 - 2017 роки.

В обґрунтування позовних вимог, на ряду з іншим, зазначалось, що позивачка є отримувачем субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період з 2016 року по 2017 рік включно щомісячно. В неї виник борг за опалення, який вона вважає безпідставним, оскільки відповідач невірно нарахував їй субсидію. Відповідач під час обрахунку субсидії використав коефіцієнт 0,312 для будинків вище 5-ти поверхів та 0,462 для будинків 1-4 поверхів. Хоча цей коефіцієнт повинен застосовуватися тільки для населення (кожного поверху), які створили ОСББ. На думку позивачки, до неї повинен бути застосований коефіцієнт 0,462, який передбачений додатком №1 до постанови Кабінету Міністрів України №317 від 27 квітня 2016 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року позовні вимоги було залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та задовольнити позов.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивачка мешкає у двокімнатної квартирі загальною площею 45,8 кв.м., яка розташована на 9 поверсі 12-поверхового багатоквартирного будинку.

Будинок, в якому проживає позивачка має систему центрального опалення, яке забезпечує ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль».

ОСОБА_2 призначено субсидію житлово-комунальних послуг, в тому числі з оплати послуг з централізованого опалення.

При цьому, при визначенні розміру витрат теплової енергії на потреби централізованого опалення щодо позивачки, відповідачем застосований коригуючий коефіцієнт 0,312, що на думку позивачки є протиправним.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для застосування коригуючого коефіцієнту, передбаченого додатком 1, не вбачається. Враховуючи, що позивачка проживає у 12-поверховому багатоквартирному будинку, відповідачем правомірно застосовано коригуючий коефіцієнт 0,312, передбачений додатком 2 постанови КМУ №409 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України та до Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Положеннями статті Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні нормативи у сфері житлово-комунального обслуговування встановлюються з метою визначення державних гарантій щодо надання житлово-комунальних послуг та розмірів плати за житло і житлово-комунальні послуги, які забезпечують реалізацію конституційного права громадянина на житло. До їх числа відносяться: гранична норма оплати послуг з утримання житла, житлово-комунальних послуг залежно від отримуваного доходу; соціальна норма житла та нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії малозабезпеченим громадянам; показники якості надання житлово-комунальних послуг.

За змістом постанови Кабінету Міністрів України №409 від 06 серпня 2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» (далі Постанова) вбачається, що установлено громадянам, які відповідно до законодавства мають субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, соціальну норму житла для: централізованого та індивідуального опалення (теплопостачання) незалежно від джерела та виду енергії - 13,65 кв. метра опалюваної площі на одну особу та додатково 35,22 кв. метра на домогосподарство.

Відповідно до пункту 3 Постанови (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено такі соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії: для централізованого та індивідуального опалення (теплопостачання): у разі використання теплової енергії для централізованого опалення (теплопостачання) абонентами, житлові будинки яких обладнані будинковими та/або квартирними приладами обліку, - 0,0548 Гкал на 1 кв. метр опалюваної площі на місяць в опалювальний період.

Залежно від особливостей регіонів та типу будівель соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, встановлені підпунктом 1 цього пункту, визначаються з урахуванням коригуючих коефіцієнтів згідно з додатками 1 і 2.

Додатком 1 до Постанови (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачені коригуючі коефіцієнти для розрахунку розміру витрат електричної енергії, природного газу та інших видів палива на потреби опалення. Так, для Миколаївської області передбачені коефіцієнти для 1-2-поверхові будівлі - 0,793, а для будівлі на 3 і більше поверхів - 0,462.

Додатком 2 до Постанови (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачені коригуючи коефіцієнти для розрахунку розміру витрат теплової енергії на потреби централізованого опалення. Так, для Миколаївської області передбачені коефіцієнти для 1-4-поверхові будівлі - 0,462, а для будівлі на 5 і більше поверхів - 0,312.

Колегія суддів зазначає, що позивачка проживає у багатоквартирному будинку (12 поверхів), в якому відсутні індивідуальні прилади опалення, вона не споживає електричну енергію, природний газ чи інше, для опалення помешкання, водночас, користується послугами централізованого опалення.

Отже, враховуючи все вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивачка проживає у 12-поверховому багатоквартирному будинку (тобто, в будівлі на 5 і більше поверхів), відповідачем правомірно застосовано коригуючий коефіцієнт 0,312, передбачений додатком 2 Постанови (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), а тому підстав для задоволення позову - немає.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі за змістом ідентичні до зазначених в позові, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішенні, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Потапчук В.О. Семенюк Г.В.