Справа № 703/754/18
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 703/754/18 Суддя першої інстанції: С.М. Гарань
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» на проголошене о 11 годині 39 хвилин рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року, повний текст якого складено 20 серпня 2018 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» до виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» (далі - Позивач, ТОВ «Сміла Енергоінвест») звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області (далі - Відповідач, Виконком Смілянської міськради) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, а саме - відшкодувати з відповідного місцевого бюджету різницю між встановленим розміром тарифу та економічно обґрунтованими витратами на теплову енергію та послуги з централізованого опалення за серпень - грудень2017 року.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27.03.2018 року справу передано до Черкаського окружного адміністративного суду, до предметної юрисдикції якого належить вирішення даного спору.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10.08.2018 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що Виконкомом Смілянської міськради були встановлені ТОВ «Сміла Енергоінвест» економічно обґрунтовані тарифи з рівнем рентабельності 5%, що виключає виникнення у Позивача передбаченого п. 8 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» права на відшкодування втрат у разі затвердження відповідним органом місцевого самоврядування цін/тарифів нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Крім того, судом зазначено, що ТОВ «Сміла Енергоінвест» не зверталося до Виконкому Смілянської міськради із заявою про прийняття рішення щодо здійснення компенсації, а звернення до секретаря Смілянської міськради не були обґрунтованими та підтверджені належними первинними документами. При цьому судом першої інстанції підкреслено, що за наслідками розгляду звернень Позивача Відповідач листом повідомив про необхідність надання розрахунку заборгованості різниці у тарифах, який буде розглянуто лише після створення відповідної комісії.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його повністю та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування своєї позиції зазначає про помилковість твердження суду першої інстанції про те, що за наслідками розгляду звернень Позивача Відповідачем було направлено лист із пропозицією надати розрахунки заборгованості, оскільки доказів направлення на адресу ТОВ «Сміла Енергоінвест» відповідного листа матеріали справи не містять. Вказує, що судом першої інстанції не було враховано ненадання Відповідачем власного розрахунку понесених Позивачем витрат.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2018 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 05.12.2018 року.

У відзиві на апеляційну скаргу Виконком Смілянської міськради просить відмовити в її задоволенні повністю. На підтвердження своєї позиції зазначає, що у ТОВ «Сміла Енергоінвест» відсутнє право на відшкодування різниці у тарифах з огляду на те, що тарифи були затверджені з урахуванням можливості отримання підприємством прибутку. Наголошує, що звернення до секретаря міської ради із заявами про сприяння у вирішенні питання про компенсацію різниці у тарифах не є підставою для здійснення такого відшкодування за умови відсутності спору щодо формування та встановлення тарифів між ТОВ «Сміла Енергоінвест» та Виконкомом Смілянської міськради. Крім того, підкреслює, що Позивач просить відшкодувати різницю у тарифах за період з серпня по грудень 2017 року, у той час як такі тарифи були встановлені лише з листопада 2017 року.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

При цьому судовою колегією критично оцінюється заявлене ТОВ "Сміла Енергоінвест" клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на таке.

Відповідно до ст. 313 КАС України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

Разом з тим, викладені у клопотанні про відкладення розгляду справи причини неможливості явки представника Позивача у судове засідання судова колегія не може визнати поважними з огляду на те, що, по-перше, інтереси ТОВ "Сміла Енергоінвест" в суді може представляти і директор підприємства особисто, а також будь-яка інша уповноважена належним чином на це особа, по-друге, обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи не визнавалася.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що ТОВ «Сміла Енергоінвест» є теплопостачальною організацією, яка здійснює виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для об'єктів житлового фонду, бюджетних установ та організацій у місті Сміла Черкаської області. Вказані обставини учасниками справи не оспорюються.

Рішенням Виконкому Смілянської міськради від 02.11.2017 року №487 з урахуванням змін, внесених рішенням Виконкому Смілянської міськради від 03.11.2017 року №489, встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення та теплову енергію для ТОВ «Сміла Енергоінвест» на 2017 рік (а.с. 7-8). При цьому зі змісту протоколу №5 засідання міської комісії з питань тарифів, яке проводилося у присутності представників ТОВ «Сміла Енергоінвест», вбачається, що до тариф на послуги з централізованого опалення та теплову енергію погоджено з урахуванням планового рівня рентабельності - 5% (а.с. 32-34).

19.01.2018 року ТОВ «Сміла Енергоінвест» звернулася до секретаря Смілянської міськради із заявою №88, в якій просила сприяти у вирішенні питання про компенсування різниці між встановленим розміром тарифу та економічно обґрунтованими витратами на теплову енергію та послуги з централізованого опалення за серпень - грудень 2017 року, до якої було додано розрахунок обсягу заборгованості за вказаний період (а.с. 6).

Крім того, 20.02.2018 року ТОВ «Сміла Енергоінвест» повторно звернулася до секретаря Смілянської міськради із заявою №142 аналогічного змісту (а.с. 5).

Листом від 13.03.2018 року №118/01-01-52 та №387/01-01-52 Виконком Смілянської міськради повідомив ТОВ «Сміла Енергоінвест», що для перевірки наданого розрахунку необхідно надати розрахунок обсягу заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого опалення, що вироблялися, транспортування та постачання населенню, бюджетним установам та іншим споживачам за період серпень - грудень 2017 року та розрахунок фактичних витрат, що відносяться на собівартість теплової енергії та послуги з централізованого опалення за серпень - грудень 2017 року помісячно з підтверджуючими документами всіх фактичних витрат. Крім того, зазначено, що у зв'язку з відсутністю у Виконкому Смілянської міськради комісії з питань узгодження заборгованості з різниці у тарифах та проведенням роботи з її створення, звернення Позивача будуть розглянуті після створення такої комісії (а.с. 35).

На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз положень ст. ст. 22, 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, суд першої інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на відсутність у Позивача права на відшкодування відповідних витрат, неподання останнім заяви про таке відшкодування, а також відсутність комісії, уповноваженої розглядати вказані питання.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про ціни і ціноутворення» суб'єкти господарювання під час провадження господарської діяльності використовують: вільні ціни; державні регульовані ціни.

Згідно ч. 2 ст. 12 вказаного Закону державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації).

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон), визначав основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується, зокрема, на принципі регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 30 Закону державне регулювання цін/тарифів базується на принципі відповідності рівня цін/тарифів розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

За правилами ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад віднесено встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).

При цьому положеннями ч. 4 ст. 31 Закону передбачено, що у разі встановлення органом місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, орган, який їх затвердив, зобов'язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Наведена норма кореспондується з приписами п. 8 ч. 1 ст. 22 Закону, якою передбачено, що виробник має право на відшкодування втрат у разі затвердження відповідним органом місцевого самоврядування цін/тарифів нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право на відшкодування різниці між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг виникає у виробника у випадку встановлення або затвердження органом місцевого самоврядування цін/тарифів на послуги нижчі від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Разом з тим, доказів встановлення Виконкомом Смілянської міськради цін/тарифів на послуги нижчі від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, як вірно зазначив суд першої інстанції, матеріали справи не містять. Навпаки, як вірно зазначив Черкаський окружний адміністративний суд, зі змісту протоколу засідання комісії з питань тарифів вбачається, що рівень рентабельності тарифів було закладено у розмірі 5%.

Крім того, судовою колегією враховується, що відповідно до ч. 10 ст. 31 Закону у разі зміни протягом строку дії цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, виконавці/виробники проводять коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подають на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів. При цьому перерахунок цін/тарифів може проводитися шляхом коригування лише тих складових структури цін/тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення. При коригуванні додатково враховується компенсація втрат (або вилучення необґрунтовано отриманих прибутків) від застосування не скоригованої на зміну вартості окремих витрат ціни/тарифу в період до встановлення скоригованих цін/тарифів.

Орган, уповноважений здійснювати встановлення цін/тарифів, зобов'язаний прийняти рішення про коригування тарифу не пізніше ніж через 10 днів з дня отримання відповідного подання.

Порядок відшкодування втрат підприємств, що виникають протягом періоду розгляду розрахунків тарифів, встановлення та їх оприлюднення органом, уповноваженим встановлювати тарифи, визначається порядком формування тарифів.

Таким чином, законодавцем передбачено можливість зміни протягом строку дії цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, виконавці/виробники проводять коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подають на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів. При цьому перерахунок цін/тарифів може проводитися шляхом коригування лише тих складових структури цін/тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення. При коригуванні додатково враховується компенсація втрат (або вилучення необґрунтовано отриманих прибутків) від застосування не скоригованої на зміну вартості окремих витрат ціни/тарифу в період до встановлення скоригованих цін/тарифів.

Разом з тим, наявні у матеріалах справи докази не дають підстав стверджувати, що у період дії тарифів ТОВ «Сміла Енергоінвест» зверталося до Виконкому Смілянської міськради із заявами про перерахунок цін/тарифів у порядку, передбаченому ч. 10 ст. 31 Закону. У той час як у межах спірних правовідносин вбачається, що Позивач двічі звертався із заявами до секретаря Смілянської міськради про відшкодування різниці між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 31 Закону, якими не регламентується порядок відшкодування втрат підприємств, що виникають протягом періоду розгляду розрахунків тарифів, встановлення та їх оприлюднення органом, уповноваженим встановлювати тарифи.

За таких обставин позовні вимоги в частині зобов'язання відшкодувати з відповідного місцевого бюджету різницю між встановленим розміром тарифу та економічно обґрунтованими витратами на теплову енергію та послуги з централізованого опалення за серпень - грудень2017 року задоволенню не підлягають.

Посилання Апелянта на протиправну бездіяльність Відповідача, що виявилася у нерозгляді поданих ТОВ «Сміла Енергоінвест» до секретаря Смілянської міськради заяв про компенсування різниці між встановленим розміром тарифу та економічно обґрунтованими витратами, судовою колегією оцінюється критично, оскільки, зі змісту наявних у матеріалах справи журналу реєстрації вхідних документів виконавчого комітету Смілянської міськради (а.с. 57-59) вбачається, що отримані від Позивача звернення були виконані Відповідачем 13.03.2018 року, що, у свою чергу, відображено у листі від 13.03.2018 року №118/01-01-52 та №387-01-01-52. При цьому що вірне за своїм змістом твердження Апелянта про те, що у матеріалах справи відсутні докази направлення даного листа Виконкомом Смілянської міськради на адресу ТОВ «Сміла Енергоінвест», у контексті даних правовідносин не свідчить про допущення Відповідачем бездіяльності щодо розгляду направлених Позивачем звернень, а доводить лише факт їх ненаправлення на адресу суб'єкта господарювання.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено « 05» грудня 2018 року.