Справа № 807/294/18
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/572/18
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Сапіги В.П.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.,

з участю представника апелянта: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_2- адвоката ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року (суддя- Плеханова З.Б., ухвалене в м. Ужгород о 10:47, повний текст складено 20.07.2018р.) у справі № 807/294/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області в якому просив: скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 495 від 07.03.2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ; скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області N 55 о/с відіб.03.2018 року по особовому складу про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_2, за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції У країни); поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області; стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу з 16 березня 2018 року і до моменту фактичного поновлення на посаді.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_2 та його представник- адвокат ОСОБА_1 оскаржили його, подавши апеляційні скарги до суду апеляційної інстанції. Вважають, що оскаржуване рішення винесене без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просять його скасувати і прийняти нове, яким адміністративний позов задоволити.

Як на доводи апеляційних скарг, апелянти посилаються, зокрема, на те, що підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення стало те, що нібито 02.02.2018 року близько 18.20 ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки "Мерседес-Бенц", номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вулиць Миру-Копанська в м. Виноградів не впорався з керуванням та спричинив ДТП. Проте апелянти зазначають, що за кермом вказаного автомобіля ОСОБА_2 не знаходився та ДТП не вчиняв. Також зазначають, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно позивача не складався, відтак в задоволенні позову безпідставно відмовлено.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянтів, вважає їх безпідставними, а оскаржуване рішення суду законним та просить залишити його без змін.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційних скарг підтримав, просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, однак явки представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, обговоривши доводи апеляційних скарг, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.12.2014 року позивач був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України згідно Наказу УМВС України в Закарпатській області № 237 о/с від 01.12.2014 року. Згідно Наказу УМВС України в Закарпатській області № 252 о/с від 06.11.2015 року позивач звільнений з органів внутрішніх справ і одночасно 07.11.2015 року прийнятий на службу в Національній поліції згідно Наказу ГУНП в Закарпатській області №28 о/с від 07.11.2015 року на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Наказом ГУ НП в Закарпатській області «Про призначення та проведення службового розслідування» від 02.02.2018 року №227 призначено службове розслідування за фактом скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю інспектора СРПП № 1 Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП ОСОБА_2 матеріалами якого встановлено, що 02.02.2018 року о 18.40 год. зі служби " 102" до Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП надійшло звернення гр.ОСОБА_3, 1987 року народження, мешканця АДРЕСА_1 про те, що на перехресті вулиць Миру-Копанська в м.Виноградів сталася дорожньо-транспортна пригода за його участі (ЄО № 843 від 02.02.2018).

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок від 02 березня 2018 року, в якому зафіксовано грубі порушення вимог статті 7 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх України, статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 4, 5 розділу II Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1377, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, наказу ГУНП в Закарпатській області від 03.08.2016 № 811 "Про затвердження Положення про сектори реагування патрульної поліції у відділах та відділеннях поліції ГУНП в Закарпатській області", що проявилося у скоєння вчинку, який компрометує поліцейського та дискредитує поліцію в цілому та виразилося в недотриманні службової та транспортної дисципліни, Правил дорожнього руху України, залишенні місця пригоди, неповідомлення керівництва та органу поліції про факт ДТП, проявлену нещирість під час проведення службового розслідування, інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, відповідно до пункту 8 статті 12 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх України, звільнено зі служби в Національній поліції України.

Відтак наказом ГУНП в Закарпатській області № 495 від 07.03.2018 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в Національній поліції України, та наказом ГУНП в Закарпатській області № 55 о/с від 16.03.2018 року позивача звільнено з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з 16 березня 2018 року.

Не погодившись з даним даними наказами ОСОБА_2 звернувся в суд з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції зробив висновок, що позивач своїми діями вчинив дисциплінарний проступок, за що передбачена дисциплінарна відповідальність, відтак відповідачем при звільненні позивача з органів внутрішніх справ, дотримано вимог Закону України "Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Колегія суддів апеляційного суду з таким висновком суду першої інстанції погоджується, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що виїздом на місце події працівниками ВІОС УКЗ ГУНП в Закарпатській області та Закарпатського управління ДВБ Національної поліції України встановлено, що інспектор СРПП №1 Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки "Мерседес Бенц" номерний знак Польської Республіки НОМЕР_1 02.02.2018р. близько 18.20 на перехресті вулиць Миру-Копанська в м.Виноградів не впорався з керуванням та допустив зіткнення з трьома автомобілями, після чого ОСОБА_2 з місця пригоди втік., залишивши свій автомобіль на місці ДТП і про вказану подію чергову частину та керівництво Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП не проінформував. ОСОБА_2 перебував поза службою у цивільному одязі, без табельної вогнепальної зброї.

В ході службового розслідування відібрані пояснення у ОСОБА_2, який причетність до ДТП категорично заперечив.

Разом з тим опитані учасники ДТП ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, у своїх поясненнях вказують, що винуватцем ДТП є саме ОСОБА_2, який був за кермом автомобіля марки "Мерседес-Бенц" д.н.з. НОМЕР_1.

Опитаний ОСОБА_10, 1980 р.н. мешканець АДРЕСА_2 вказав, що він 02.02.2018 на автомобілі марки "Мерседес Бенц" д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вулиць Миру-Копанської в м.Виноградів допустив зіткнення з двома автомобілями марки "Фольцваген Пасат" д.н.з. НОМЕР_2 та "Опель Вектра" д.н.з. НОМЕР_3. Так як він розгубився, то відійшов в бік від місця події, а згодом підійшов до працівників поліції і повідомив, що він є винуватцем скоєння ДТП та власником автомобіля марки "Мерседес Бенц" д.н.з. НОМЕР_1.

Опитані начальник СРПП №4 Виноградівського відділення поліції Берегівського ВП ГУНП ОСОБА_11, інспектор СРПП №4 Виноградівського відділення поліції Берегівського ВП ГУНП ОСОБА_12 та інспектор СРПП №1 Виноградівського відділення поліції Берегівського ВП ГУНП ОСОБА_13 зазначили, що 02.02.2018 року близько 18.30 годин вони отримали повідомлення про ДТП на перехресті вулиць Миру-Копанська в м.Виноградів. На місці події до них підійшов учасник ДТП ОСОБА_3 та повідомив про те, що винуватець ДТП, водій автомобіля марки "Мерседес Бенц" д.н.з. НОМЕР_1 являється працівник Виноградівського відділення поліції ОСОБА_2, який втік з місця ДТП. Про дану інформацію ОСОБА_11 відразу доповів начальникові Виноградівського ВП ГУНП ОСОБА_14 і отримав вказівку встановити місце знаходження ОСОБА_2 ОСОБА_11 для охорони місця ДТП та регулювання дорожнього руху залишив один наряд поліції, а з іншим поїхав в с.Фанчиково Виноградівського району по місцю проживання ОСОБА_2 За місцем проживання ОСОБА_2 був відсутній, зв'язку по мобільному телефону з ним не було, а батько останнього ОСОБА_15 повідомив, що місце заходження його сина йому не відоме.( а.с.76-82).

Стаття 18 Закону України "Про Національну поліцію" визначає, що основні обов'язки поліцейського. Зокрема, поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді (пункти 1, 2, 6 частини першої). Статтею 19 Закону № 580-VIII визначає види відповідальності поліцейських: У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (частина перша).

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закон України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Згідно із пунктом 9 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 року №901-VІІІ до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: - дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; - захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; - дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; - у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; - стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; - постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; - сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; - з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; - берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Статтею 12 Дисциплінарного статуту встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно із ст. 14 Дисциплінарного Статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. При цьому, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 року №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, пунктом 2.1. якої визначені підстави для проведення службового розслідування, а саме: порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Так, пунктом 2.6. Інструкції встановлено, що підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Пунктом 6.2.1. інструкції передбачено, що виконавець (голова, члени комісії) з метою забезпечення повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, має право: виїжджати на місце скоєння дисциплінарного проступку, кримінального чи адміністративного правопорушення, іншої події, що стала підставою для призначення службового розслідування. При цьому він не повинен перешкоджати здійсненню компетентними особами огляду місця події в межах кримінального процесуального чи адміністративного законодавства; викликати осіб РНС, стосовно яких проводиться службове розслідування, а також інших працівників ОВС, інших осіб (за їх згодою), які обізнані або мають відношення до обставин, що стали підставою для призначення службового розслідування, й одержувати від них письмове пояснення, форма якого наведена в додатку до цієї Інструкції, або усні пояснення, а також документи, які стосуються службового розслідування; проводити одночасні опитування осіб, у поясненнях яких про обставини порушення є суттєві розбіжності. Одночасне опитування проводиться за згодою опитуваних осіб, про його проведення складається довідка; здійснювати фіксацію технічними засобами за згодою особи, з якою проводиться бесіда, її усних пояснень. Така згода оформлюється в письмовому вигляді, підписується опитуваним та приєднується до матеріалів службового розслідування; ознайомлюватися і вивчати в установленому порядку відповідні документи, що мають відношення до службового розслідування, у разі потреби - знімати з них копії і приєднувати до матеріалів службового розслідування; користуватися в установленому порядку обліками та інформаційними базами МВС, ГУМВС, УМВС, ВНЗ залучати в разі потреби відповідних фахівців і отримувати від них консультації, пояснення, роз'яснення з питань, що можуть сприяти проведенню службового розслідування; отримувати та збирати згідно із законодавством України матеріали, що стосуються службового розслідування, у тому числі від інших органів державної влади та місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб, за запитом начальника, який призначив службове розслідування, чи інших уповноважених осіб; у разі необхідності проведення значного обсягу дій звертатися з рапортом до начальника, який призначив службове розслідування, про продовження строку службового розслідування та (або) додаткове залучення працівників з метою своєчасного його завершення.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що службове розслідування у даному випадку проводилось у відповідності до Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 №230, з дотриманням строків і порядку його проведення, а висновок службового розслідування відповідає вимогам, встановленим розділом 8 Інструкції № 230.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, під час службового були допитані свідки ДТП, вказали, що ОСОБА_2 знаходився в автомобілі під час даної події та залишив місце пригоди. Встановлено, що автомобіль, який був причепний до ДТП знаходиться у користуванні у батька позивача, який надав його в користування сину ОСОБА_2 Свідчення позивача та гр. ОСОБА_10 протирічать свідченням всіх інших свідків даної ДТП які були опитані, відтак відповідачем був зроблений вірний висновок про нещирість показів ОСОБА_2 з метою уникнення відповідальності за скоєне ДТП. Крім цього ОСОБА_2 під час службового розслідування не надав належних доказів щодо свого місця перебування в іншому місці під час ДТП.

Пунктом 5 розділу II Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1377, передбачено, що посадова особа органу поліції при виявленні чи отриманні інформації про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію негайно повідомляє про це чергову частину органу поліції.

Відповідно до статті 37 Закону України від 14.10.2014 № 1700-VII "Про запобігання корупції", Закону № 580-VIII, з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов'язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за № 1576/29706, затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, відповідно до пункту 1 Розділу І яких встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов'язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з пунктом 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

З наведеного слідує, що при проходженні служби в поліції особи рядового та начальницького складу мають дотримуватися Присяги на вірність Українському народові, згідно з якими працівники поліції повинні додержуватись норм професійної етики, з гідністю і честю поводити себе поза службою, бути прикладом у додержанні громадського порядку, утримувати інших від порушень правопорядку, виконувати накази начальників та інше.

Також судом встановлено, що під час службового розслідування був встановлений факт, що відразу після ДТП позивач не відповідав на телефонні дзвінки та був відсутній за місцем проживання.

Відповідно до пукпу 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що норми законодавства не пов'язують наявність обо'язкових підстав для звільнення, наявність протоколу про вчинення адмінправопорушення, наявність рішення суду про притягнення до адмінвідповідальності, без яких проведення службового розслідування, його висновки та як наслідок - звільнення з посади не є можливими.

Щодо посилання апелянта на рішення ЄСПЛ "Гриненко проти України", яке вказує, що доведення повинно будуватись на сукупності досить надійних, чітких і послідовних припущень або аналогічних неспростовних презумпцій фактів колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що службовим розслідуванням установлені та підтверджені порушення службової дисципліни з боку інспектора СРПП № 1 Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП ОСОБА_2, а відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висноку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, Дисциплінарний статут не визначає чіткої послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості, відтак це в свою чергу наділяє уповноважену особу правом самостійно визначити вид стягнення в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.

Враховуючи викладене судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що ОСОБА_2 було допущено грубе порушення службової дисципліни, а відповідач при звільненні позивача з органів внутрішніх справ, дотримався вимог статей 14, 18 Закону України "Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", а тому судом першої інстанції вірно відмовлено в позові.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апелянта не спростовують висновків суду та не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_2- адвоката ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року у справі № 807/294/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. П. Сапіга
Повне судове рішення складено 06.12.2018р.