Справа № 821/1234/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/1234/18

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

26 червня 2018 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, в якому просили визнати протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Херсонській області щодо надання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства, земельних ділянок в розмірі, що не перевищує земельну частку (пай), за рахунок земель раніше наданих в оренду засновнику фермерського господарства ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею, 21.1341 га, у тому числі: 21.1341 га - пасовища (кадастровий номер НОМЕР_1), згідно договору оренди землі від 15.12.2016 року, зареєстрованого 25.12.2016 року. Зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Херсонській області надати ОСОБА_2, та ОСОБА_3, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства земельних ділянок в розмірі, що не перевищує земельну частку (пай), за рахунок земель раніше наданих в оренду засновнику фермерського господарства ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею, 21.1341 га, у тому числі: 21.1341 га - пасовища (кадастровий номер НОМЕР_1), згідно договору оренди землі від 15.12.2016 року, зареєстрованого 25.12.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача, а саме повторною відмовою у задоволенні клопотань щодо надання дозволу на розробку проектів землеустрою, щодо відведення у власність земельних ділянок. Вказаним порушено гарантоване Земельним кодексом України право позивачів на отримання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства в межах норм безоплатної приватизації. При здійсненні відмови відповідачем не надано жодної фактичної та правової оцінки відповідності поданих позивачами документів вимогам ст. 118 Земельного кодексу України, тобто наявності чи відсутності передбачених ч.7 вказаної статті виключних підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою, щодо відведення земельних ділянок у власність.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не надав, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Херсонській області у наданні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства, земельних ділянок, що не перевищує земельну частку (пай), за рахунок земель, наданих в оренду для ведення особистого фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 21,1341 га, у тому числі: 21,1341 га - пасовища (кадастровий номер НОМЕР_1), згідно договору оренди землі від 15.12.2016 р., зареєстрованого 25.12.2016 р. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3, від 09.08.2017 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, для ведення фермерського господарства. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що відповідно до ст. 32 Земельного кодексу України та ч.2 ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 року №973-VI, громадянам України, членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Передача у власність земельної ділянки можлива лише тій самій особі, якій вона була передана у користування. У ОСОБА_3 відсутні будь-які правові підстави для участі в розпаюванні землі. Так як земельна ділянка (кадастровий номер НОМЕР_1) перебуває в оренді у ОСОБА_2, відповідно до договору оренди землі від 15.12.2016 року, зареєстрованого державним реєстратором 25.12.2016 року за №18349281, то право на виділення земельної частки (паю) має лише він. Враховуючи, що зміна умов оренди землі здійснюється лише за взаємною згодою сторін, а також те що дія даного договору закінчується у 2023 році, управління Держгеокадастру обґрунтовано відмовило ОСОБА_2 у задоволенні заяви до спливу терміну дії договору та запропонувало звернутися за вирішенням порушеного питання наприкінці його дії. Крім того наявні економічні підстави для відмови ОСОБА_2 в виділенні земельної частки (паю) саме на початку дії договору.

Представник позивачів подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв'язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

15 грудня 2016 року між ГУ Держгеокадастру у Херсонській області (орендодавець) та ОСОБА_2, (орендар) на підставі протоколу земельних торгів від 15.12.2016 р. № 75/12/16, укладено договір оренди землі, предметом якого є надання орендарю в строкове (на 7 років) платне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 21,1341 га для ведення фермерського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 17).

19.12.2016 відповідно до акту приймання-передачі об'єкта оренди ОСОБА_2 прийняв у користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 21,1341 га (а.с. 30).

Відповідно до статуту фермерського господарства "ВЛ-Фермер" (нова редакція), затвердженого рішенням засновника господарства від 26.06.2017 р. № 2 та зареєстрованого 18.07.2017 р. державним реєстратором управління Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області, до складу господарства входять: голова фермерського господарства - ОСОБА_2 та член фермерського господарства - ОСОБА_3 (а.с. 12).

У серпні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, для ведення фермерського господарства (а.с. 34, на звороті).

08.09.2017 р. ГУ Держгеокадастру у Херсонській області листом № Л-9799/0-3436/6-17 надало відповідь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розгляд їх клопотань стосовно надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства, розташованих на території Великоолександрівської селищної ради. За результатами розгляду заяв відповідач відмовив позивачам у наданні запитуваних дозволів мотивуючи тим, що на даний час має право передавати у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації не більше 25 відсотків від площі земельних ділянок, право оренди на які було продано на території Херсонської області за попередній квартал та повідомив, що зазначена ділянка не ввійшла до переліку ділянок, виділених для безоплатної приватизації.(а.с. 31)

Не погоджуючись з таким рішенням ГУ Держгеокадастру у Херсонській області позивачі звернулися до суду з позовом.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 року у справі № 821/1412/17 позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено: визнано протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Херсонській області у наданні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства, земельних ділянок, що не перевищує земельну частку (пай), за рахунок земель, наданих в оренду для ведення особистого фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 21,1341 га, у тому числі: 21,1341 га - пасовища (кадастровий номер НОМЕР_1), згідно договору оренди землі від 15.12.2016 р., зареєстрованого 25.12.2016 р.; зобов'язано ГУ Держгеокадастру у Херсонській області надати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства "ВЛ-Фермер", земельних ділянок, що не перевищує земельну частку (пай), за рахунок земель, наданих в оренду для ведення особистого фермерського господарства загальною площею 21,1341 га, у тому числі: 21,1341 га - пасовища (кадастровий номер НОМЕР_1), згідно договору оренди землі від 15.12.2016 р., зареєстрованого 25.12.2016 р. (а.с. 32-33)

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 р. у справі у справі № 821/1412/17 постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 р. скасовано, ухвалено нову постанову, якою: визнано протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Херсонській області у наданні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства, земельних ділянок, що не перевищує земельну частку (пай), за рахунок земель, наданих в оренду для ведення особистого фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 21,1341 га, у тому числі: 21,1341 га - пасовища (кадастровий номер НОМЕР_1), згідно договору оренди землі від 15.12.2016 р., зареєстрованого 25.12.2016 р.; зобов'язано ГУ Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 09.08.2017 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, для ведення фермерського господарства. (а.с. 35)

На виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду ГУ Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянуті клопотання позивачів щодо надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства, розташованих на території Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області та листами від 08.06.2018 р. № 31-21-0.302-3159/2-18, № 31-21-0.302-3162/2-18 відмовлено у задоволені клопотань (а.с. 10-11).

Задовольняючи частково позовні вимоги у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем відмовлено позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з підстав, які не передбачені ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України. Крім того, відмова з таких підстав прямо суперечить ч.2 ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 року №973-IV, ч. 1 ст. 32 Земельного кодексу України, якими передбачено право членів фермерського господарства на одержання безплатно у приватну власність земельної ділянки із раніше наданих їм у користування земельних ділянок, а тому є протиправною. Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування. Оскільки заяви позивачів від 09.08.2017 року розглянуті з порушеннями норм Земельного кодексу України, тому відповідач зобов'язаний знову розглянути дані заяви, оскільки саме по собі судове рішення про визнання відмови у наданні дозволу протиправною не відновлює порушеного права позивача на прийняття останнім вмотивованого рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Переглядаючи судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб'єкта владних повноважень, суд має врахувати наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст.6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов'язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Відповідно до ст. 121 ч. 1 п. "а" Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.

Як вказано у ч.4 ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час звернення позивача до відповідача) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до положень ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 2 статті 13 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що відповідач, до повноваження якого відносяться питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, має розглянути клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою за умови подачі необхідних документів та відсутності підстав для відмови у наданні такого дозволу, які встановлені ч.7 ст.118 ЗК України.

При повторному розгляді клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою ГУ Держгеокадастру у Херсонській області керуючись ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відмовило в його задоволенні. Обґрунтуванням відмови слугувала наявність договору оренди земельної ділянки, який укладено з ОСОБА_2 15.12.2016 року, зареєстровано 25.12.2016 року, строк дії якого до 2023 року. Для вирішення порушеного в заяві питання управління рекомендувало звернутися в подальшому.(а.с.10).

Відмовляючи ОСОБА_3 при повторному розгляді клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, ГУ Держгеокадастру у Херсонській області з посиланням на ст.13 Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 року №973-VI зазначило про відсутність правових підстав для передачі їй безоплатно у приватну власність земельної частки, яка раніше у її користуванні не перебувала, а в даний час перебуває у користуванні ОСОБА_2

Судова колегія вважає вірними висновки суду першої інстанції, що відповідачем протиправно відмовлено позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з підстав, які не передбачені ч. 7. ст. 118 Земельного кодексу України.

Доводи апеляційної скарги, що відповідно до ст. 32 Земельного кодексу України та ч.2 ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 року №973-VI, громадянам України, членам фермерських господарств передача у власність земельної ділянки можлива лише за умови, коли вона перебувала у користуванні таких осіб, а також посилання на практику Верховного суду, судова колегія вважає недоречним, оскільки позивачі не вимагають від відповідача надання їм у власність зазначеної земельної ділянки, а лише просять надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, що не означає позитивного рішення про надання землі у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов'язані з неправомірністю його прийняття.

Оскільки позивачі не оскаржують рішення суду в частині відмови у задоволенні у позові, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Херсонській області розглянути по суті клопотання позивачів про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляції вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321,322,325, 329 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 05 грудня 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко