Справа № 357/8512/18
Суддя: Дубановська І. Д.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/8512/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку спрощеного позовного провадження)

30 листопада 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Дубановська І. Д. ,

при секретарі Огер О. А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представники позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідач Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі інспектора сьомої роти четвертого батальйону першого полку Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4

представник відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі інспектора сьомої роти четвертого батальйону першого полку Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

01.08.2018 року відкрите провадження за позовом ОСОБА_1 в якому він просив:

1) скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК № 746975 від 10.07.2018 року, винесену інспектором сьомої роти четвертого батальйону першого полку Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4;

2) стягнути із Департаменту патрульної поліції Національної поліції України витрати на правничу допомогу в розмірі 4 700 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 10.07.2018 року близько 20:10 год. він рухався у м. Києві. Його зупинив інспектор сьомої роти четвертого батальйону першого полку Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4 та повідомив про допущене порушення Правил дорожнього руху України, а саме проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора. Він пояснив інспектору, що порушень не допускав. На прохання надати докази вчинення адміністративного правопорушення йому повідомлено, що є відеофіксація, яка буде надана виключно в суді. Під час винесення оскаржуваної постанови інспектором допущений ряд порушень чинного законодавства, а саме: його притягнуто до відповідальності без доказів та без зясування всіх обставин справи, у працівника поліції не було підстав для зупинення транспортного засобу, інспектор помилково виніс постанову на місці вчинення правопорушення, оскільки законом йому це не дозволено та він мав це здійснити в приміщенні управління поліції, з розглядом клопотань, розясненням прав та наданням можливості скористатись правовою допомогою. На підставі викладеного, посилаючись на норми закону просив позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував.

Свої заперечення обґрунтовував тим, що обставини вчинення правопорушення, підтверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності. При розгляді справи було встановлено наявність адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та притягнення до адміністративної відповідальності, яке зафіксовано за допомогою камери нагрудного реєстратора. З відеозапису вбачається, що позивач не заперечував проти того, що рухався в лівій смузі та на перехресті повернув вправо при забороненому червоному сигналі світлофора разом із сигналом у вигляді зеленої стрілки у додатковій секції, що дозволяє повернути тільки з крайньої правої смуги, не створюючи перешкод для інших транспортних засобів, чий рух в цьому випадку в пріоритеті. Таким чином, вина позивача є доведеною, а розглядаючи справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Розгляд справи відбувався в судових засіданнях.

10.08.2018 року до суду зявився представник позивача ОСОБА_2, суд вирішив заявлені клопотання та в звязку із тим, що не закінчився строк для подання відповідачем відзиву по справі оголошено перерву.

17.10.2018 року до суду зявився представник позивача ОСОБА_2, оскільки представник відповідача просив проводити розгляд справи за його відсутності судове зсідання відбувалось без його участі. Під час розгляду справи суд заслухав вступне слово представника позивача, дослідив матеріали справи та в звязку із розглядом іншої справи оголосив перерву.

30.11.2018 року до суду сторони не зявились, представник позивача ОСОБА_3 просив проводити розгляд справи за його відсутності, заява представника відповідача про розгляд справи без його участі залишилась актуальною, в звязку із чим суд провів судове засідання без участі сторін та їх представників.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 10.07.2018 року інспектором сьомої роти четвертого батальйону першого полку Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК № 746975.

Відповідно до п. 6 постанови: «10.07.2018 року 20 год. 10 хв. в м. Києві водій керуючи т.з. проїхав перехрестя, на заборонений сигнал світлофора, а саме «червоний» чим порушив ПДР 8.7.3.е України».

За вчинення вказаного правопорушення ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу 425 грн.

При вирішенні спору, суд керується наступним.

Згідно п. 8.1 Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пп. «е», п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП розгляд правопорушень передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП віднесений до компетенції органів Національної поліції.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Суд зазначає, що у зазначеній нормі перед сполучником «та» вжитий розділовий знак «кома». Частини речення, які він розділяє є незалежними один від одного.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не складається: 1) за вчинення адміністративних правопорушень розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції; 2) за адміністративні правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі; 3) за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Офіційного тлумачення зазначеної норми Конституційним Судом України не надавалось.

Згідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При цьому, слід зауважити, що відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначає, що в зазначеній нормі серед переліку доказів постанова про адміністративне правопорушення відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, розглядаючи справу на місці вчинення адміністративного правопорушення, без складання протоколу відповідач діяв у межах наданих йому повноважень.

Суд зазначає, що місце вчинення адміністративного правопорушення в постанові зазначене з порушенням закону. Очевидно, що м. Київ містить більше одного регульованого світлофорами перехрестя. Із постанови не зрозуміло, де позивачем допущено проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Судом встановлено, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідач не мав доказів вчинення позивачем проїзду на червоне світло. В інакшому випадку, вони мали бути подані разом із відзивом або у відповідь на ухвалу суду.

Суд зазначає, що постанова про адміністративне правопорушення не є доказом його вчинення. Це кінцевий документ, який виноситься за результатами розгляду справи після дослідження пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та наявних доказів. Відеозапис із нагрудної камери на який посилається представник відповідача, як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення містить лише процес розгляду справи та на ньому не зафіксований момент його вчинення.

Отже, дії відповідача є протиправними, оскільки він склав постанову з порушенням вимог закону та без доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За викладених обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи повязані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обовязковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судом встановлено, що позивачем сплачено в якості правової допомоги за складання позовної заяви, адвокатського запиту та участь представника в судових засідання 4 700 грн. (а.с. 17-22, 60).

Суд зазначає, що витрати позивача повязані із розглядом справи, дій щодо затягування процесу з боку представника позивача не було, розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним предмету спору.

Отже, судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 241-246, 255, 286, 293, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК № 746975 від 10.07.2018 року, винесену інспектором сьомої роти четвертого батальйону першого полку Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, код ЄРДПОУ 40108646, що знаходиться за адресою: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, інд. 03048 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, інд. 09100 судові витрати в розмірі 4 700 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку повністю або частково до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складене в нарадчій кімнаті та проголошене 30.11.2018 року.

СуддяОСОБА_6