Справа № 335/4574/18(2-а/335/200/2018)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

01 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 335/4574/18(2-а/335/200/2018)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2018 року

у справі № 335/4574/18

за позовом ОСОБА_1

до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

про визнання неправомірною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 19 квітня 2018 року звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила: визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гостіщевої Т.М. від 16 березня 2018 року про повернення стягувачу виконавчого листа, виданого 26 липня 2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя у справі № 0818/7868/2012, провадження № 2-а/0818/316/2012 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 25 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року включно, з урахуванням різниці, яка була виплачена за цей період; прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, пов'язаних з виконанням виконавчого листа, виданого 26 липня 2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя у справі № 0818/7868/2012, провадження № 2-а/0818/316/2012, від порушень з боку суб'єктів владних повноважень; стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області понесені судові витрати у сумі 311,73 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2018 року у справі № 335/4574/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гостіщевої Т.М. від 16 березня 2018 року про повернення стягувачу виконавчого листа, виданого 26 липня 2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя у справі № 0818/7868/2012, провадження № 2-а/0818/316/2012.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені позивачем судові витрати є грошовою сумою коштів, на яку позивач розраховує як на компенсацію за свою працю, та витрати, які позивач понесла з підготовкою до розгляду справи, а саме на відправку поштової кореспонденції, не є витратами в розумінні ст. 132 КАС України, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2018 року у справі № 335/4574/18 в частині залишення без задоволення вимог про стягнення судових витрат та прийняти нову постанову, якою стягнути понесені позивачем судові витрати.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи віднесено витрати пов'язані із підготовкою справи до розгляду. Таким чином, враховуючи, що позивач не користувалася сторонньою правничою допомогою, то зазначені витрати по самостійному складанню процесуальних документів і є витратами пов'язаними із підготовкою до розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 зазначає, що витратила 13 годин на вивчення оскаржуваної постанови, судової практики в Єдиному державному реєстрі судових рішень України щодо спірних правовідносин, іншої судової практики, аналіз положень законів України та правових позицій Європейського суду з прав людини щодо спірних правовідносин, складання, комп'ютерний набір та друкування позовної заяви та обрахунку судових витрат. З урахуванням розміру мінімальної заробітної плати у 2018 році, позивач визначила, що витрати на підготовку до розгляду судової справи становлять 291,33 грн. Крім того, вартість поштових витрат складає 20,40 грн.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Таким чином процесуальний закон містить вичерпний перелік витрат пов'язаних з розглядом справи. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що витрати часу та праці позивача по самостійному складанню процесуальних документів, їх надісланню до суду не можуть вважатися витратами в розумінні статті 132 КАС України.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України розмір витрат, пов'язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Частиною 7 статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Доказів понесення витрат пов'язаних підготовкою справи до розгляду ОСОБА_1 до суду не надано.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2018 року у справі № 335/4574/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко