Справа № 826/18982/16
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 листопада 2018 року № 826/18982/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., за участі секретаря судового засідання Яцеленко Ю.О., представників позивача Дордочкіної К.В. (ордер серії АА №107330 від 04.01.2018 року), Марченко Н.М. ( ордер серії КВ №169091 від 04.01.2018 року), представника відповідач Бабинця М.В. (довіреність від 20.02.2018 року №2005/9/28-10-10-18), вирішивши у відкритому судовому засіданні справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «КОФКО Агрі Ресорсіз Україна»
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби
про визнання протиправним та скасування наказу №1007 від 25.11.2016 року, податкового повідомлення-рішення
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОФКО Агрі Ресорсіз Україна» (далі також - позивач, ТОВ «КОФКО Агрі Ресорсіз Україна») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі також - відповідач, Офіс ВПП ДФС), в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 24.04.2017 року, просить визнати протиправними та скасувати наказ від 25.11.2016 року № 1007 та податкове повідомлення-рішення від 02.02.2017 року №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2016 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено судовий розгляд.

20.02.2017 року представником відповідача через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано заперечення проти позову.

28.03.2017 року представником відповідача через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано додаткові пояснення.

14.04.2017 року представником позивача через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано додаткові пояснення до позовної заяви про скасування наказу.

24.04.2017 року представником позивача через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано заяву про зміну позовних вимог.

26.06.2017 року представником позивача через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано пояснення по справі.

В судовому засіданні 11.07.2017 року відповідачем надано заперечення на заяву про заміну позовних вимог.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2017 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «КОФКО Агрі Ресорсіз Україна» задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 02.02.2017 року № . В решті позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2017 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2017 року без змін.

15.12.2017 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції (далі також - КАС України в чинній редакції), визначеній Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII.

Згідно з пунктом 10 частиною першою Розділу VII Перехідних положень, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Постановою Верховного Суду від 10.04.2018 року касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2018 року визначено суддю Маруліну Л.О. для розгляду адміністративної справи №826/18928/16.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2018 року прийнято до провадження адміністративну справу №826/18928/16 та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 27.08.2018 року.

Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) 03.08.2018 року відповідачем подано відзив на позов.

Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) 21.08.2018 року позивачем подано відповідь на відзив.

У підготовче судове засідання 27.08.2018 року прибули представники сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 12.11.2018 року.

Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) 10.09.2018 року відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) 31.10.2018 року позивачем подано відповідь на заперечення.

У судове засідання 12.11.2018 року прибули представники сторін.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуваний наказ від 25.11.2016 року №1007 винесено у зв'язку з отриманням відповідачем ухвали Солом'янського районного суду міста Києва від 14.07.2016 року в межах кримінального провадження №000033 від 13.05.2015 року.

Податкове повідомлення-рішення від 02.02.2017 року №, яке є предметом оскарження у даній справі, прийнято на підставі висновків акту перевірки від 12.01.2017 року №16/28-10-41-08/35919521 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КОФКО Агрі Ресорсіз Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Юран» () за весь період взаємовідносин.

Отже, документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «КОФКО Агрі Ресорсіз Україна» по господарських взаємовідносинах з ТОВ «Юран» призначено в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 13.05.2015 року, а прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, безпосередньо пов'язано та є наслідком наказу, прийнятого на виконання ухвали слідчого судді в рамках кримінального провадження.

Позивач вважає, що оскільки, відповідно до податкового законодавства, грошове зобов'язання має бути розраховано органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної у межах кримінального провадження, відповідач не мав повноважень виносити оскаржуване податкове повідомлення-рішення до набрання законної сили відповідним рішенням у кримінальному провадженні №0000033.

Представник відповідача, в свою чергу, проти задоволення позову заперечував та зазначив про правомірність наказу від 25.11.2016 року № 1007, висновків акта перевірки та відповідно, прийнятого на його підставі, оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Крім того, представником відповідача, зазначено, що кримінальне провадження №0000033 відкрито не щодо позивача та /або його представників, а щодо невстановлених пособників фіктивного підприємства ТОВ «Юран», стосовно директора якого Приморським районним судом міста Одеси постановлено обвинувальний вирок від 31.03.2015 року за частиною першою статті 205 Кримінального кодексу України, з огляду на що, вважає податкове - повідомлення рішення винесеним правомірно.

Враховуючи викладене, представником відповідача зроблено висновок, що документи, виписані та підписані ТОВ «Юран» в особі директора ОСОБА_5 не можуть підтверджувати факт здійснення господарських операцій з позивачем, оскільки ці документи не мають жодної юридичної сили.

Вважаючи, що контролюючий орган діяв у межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову.

Після проголошення вступного слова позивачем та відповідачем судом відкладено судове засідання на 19.11.2018 року.

У судове засідання 19.11.2018 року прибули представники сторін.

Судом оголошено, що 13.11.2018 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) представником позивача подано заяву про залишення без розгляду позову в частині визнання протиправним та скасування наказу від 25.11.2016 року № 1007 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки».

Представниками позивача заяву підтримано та обґрунтовано тим, що Верховним Судом висловлено правову позицію, згідно з якою платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Погоджуючись із зазначеною позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 року, позивач просить суд залишити без розгляду позов в частині визнання протиправним та скасування наказу від 25.11.2016 року №1007.

Представник відповідача проти задоволення заяви позивача не заперечував, проте послався на розсуд суду та зауважив, що відповідно до вимог КАС України, такі процесуальні заяви має бути подано до початку слухання справи по суті.

Вирішуючи заяву позивача від 13.11.2018 року суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 240 КАС України заява про залишення позову без розгляду може бути подана лише до початку розгляду справи по суті.

Отже, враховуючи, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті та 12.11.2018 року розпочато розгляд справи по суті, в той час, як заяву про залишення позову без розгляду в частині подано представником позивача 13.11.2018 року, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача від 13.11.2018 року про залишення позову без розгляду в частині.

Відповідно до частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 19.11.2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

13.05.2015 року слідчим СУ ФР ГУ ДФС у Київській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №50000033, за ознаками злочину, передбаченого частиною п'ятого статті 27, частини третьої статті 212, частини другої статті 205 Кримінального кодексу України.

Відповідно до змісту копії ухвали слідчого судді Солом'янського районного суду міста Києва від 14.07.2016 року Макухи А.А. у справі №1-кс/760/9613/16 760/12179/16-к, яка міститься у матеріалах справи, встановлено, що з метою забезпечення досудового розслідування слідчий просить суд надати дозвіл на призначення документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства України ТОВ «Нобл Ресорсіз Україна» (правонаступником якого є позивач) по проведених фінансово-господарських операціях з ТОВ «Юран» за весь період взаємовідносин, щодо правильності нарахування та сплати до бюджету України податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства при проведенні фінансово-господарської діяльності. За результатами розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею клопотання задоволено та надано дозвіл на проведення спеціалістами МГУ ДФС Центрального офісу ОВП документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства України ТОВ «Нобл Ресорсіз Україна» (правонаступником якого є позивач) () по проведених фінансово-господарських операціях з ТОВ «Юран» () за весь період взаємовідносин, щодо правильності нарахування та сплати до бюджету України податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства при проведенні фінансово-господарської діяльності. Тривалість проведення вказаної позапланової документальної перевірки не повинна перевищувати строку, визначеному пунктом 82.2 статті 82 Податкового кодексу України.

Працівниками Офісу ВПП ДФС на підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 статті 75, пп. 78.1.11 п. 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, за наслідками отримання ухвали слідчого судді Солом'янського районного суду міста Києва від 14.07.2016 року у справі № 760/12179/16-к про призначення документальної позапланової перевірки в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальним провадженням № 50000033 від 13.05.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною п'ятою статті 27, частиною третьою статті 212, частиною другою статті 205 Кримінального кодексу України, відповідно до наказу від 25.11.2016 року №1007 та направлень на перевірку від 30.11.2016 року, наказу про продовження термінів проведення перевірки від 20.12.2016 року № 1135 і відповідних направлень на перевірку проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання ним вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Юран" () за весь період взаємовідносин.

За результатами перевірки складено акт від 12.01.2017 року № 16/28-10-41-08/35919521.

Згідно висновків цього акта перевірки, відповідачем встановлено порушення позивачем норм п. 44.1 ст. 44, пп. 138.1.1, п. 138.1, п. 138.2, п.138.8 ст. 138, пп. 139.1.9, п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України (далі також - ПК України), в результаті чого встановлено завищення ТОВ «КОФКО Агрі Ресорсіз Україна» від`ємного значення об`єкту оподаткування від усіх видів діяльності за 2014 рік всього у сумі 3 605 474 грн.

Контролюючим органом під час проведення перевірки встановлено відсутність реального характеру господарських операцій позивача з контрагентом ТОВ «Юран», що і стало підставою для визнання відповідачем порушення ТОВ «КОФКО Агрі Ресорсіз Україна» вимог податкового законодавства.

На підставі наведених висновків акта перевірки, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «П» від 02.02.2017 року за № , яким позивачу зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 3 605 474,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням від 02.02.2017 року № ТОВ «КОФКО Агрі Ресорсіз Україна» звернулось із скаргою від 15.02.2017 року до Державної фіскальної служби України (далі по тексту - ДФС України).

За наслідками розгляду зазначеної скарги ДФС України прийнято рішення від 31.03.2017 року № 6686/6//99-99-11-06-02-25 відповідно до якого, оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Вважаючи протиправними та такими, що підлягають скасуванню прийняті контролюючим органом наказ від 25.11.2016 року №1007 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки та податкове повідомлення-рішення від 02.02.2017 року № , позивач звернувся до суду із даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 року, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині, виходячи з наступного.

Щодо позовних вимог в частині оскаржуваного наказу, суд зазначає наступне.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2017 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «КОФКО Агрі Ресорсіз Україна» задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 02.02.2017 року № . В решті позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2017 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2017 року без змін.

Постановою Верховного Суду від 10.04.2018 року касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відповідно до змісту постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2017 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2017 року, Верховним Судом встановлено, що суди дійшли до висновку про відсутність у межах спірних правовідносин обставин, з якими положення пп. 78.1.11 п. 78.1 статті 78 ПК України пов'язують можливість призначення та проведення перевірки, а тому наказ відповідача від 25.11.2016 року №1007 про проведення виїзної позапланової перевірки позивача та дії по її організації та проведенню суперечать нормам Податкового кодексу України, тобто є протиправними.

Водночас, судами встановлено обставини допуску позивачем посадових осіб Офісу ВПП ДФС до проведення позапланової виїзної перевірки згідно з направленням від 30.11.2016 за № 887, № 888 і № 891 та наказу від 25.11.2016 року № 1007, надання відповідних документів під час проведення перевірки, з огляду на що, суди дійшли висновку про відсутність правових підстав для скасування оспорюваного наказу про проведення перевірки.

У висновках, зазначених Верховним Судом у постанові від 10.04.2018 року у цій справі в частині позовних вимог щодо оскаржуваного наказу, вказано на правомірність підстав здійснення позапланової документальної виїзної перевірки відповідачем на підставі наказу від 25.11.2016 року № 1007.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що у справі №826/18982/16 судами трьох інстанцій висловлено правову позицію щодо оскаржуваного наказу, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.02.2017 року №, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом за результатами проведення виїзної позапланової перевірки, призначеної наказом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 25.11.2016 року №1007, виданим на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14.07.2016 року у справі № 760/12179/16-к, постановленої у межах досудового розслідування кримінального провадження № 50000033 від 13.05.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною п'ятою статті 27, частиною третьою статті 212, частиною другою статті 205 Кримінального кодексу України.

Встановлено, що кримінальне провадження №50000033 відкрито щодо ТОВ «Юран», який є контрагентом позивача.

Водночас, ухвалою слідчого судді Солом'янського районного суду міста Києва від 14.07.2016 року Макухи А.А. у справі №1-кс/760/9613/16 760/12179/16-к, надано дозвіл на проведення спеціалістами МГУ ДФС Центрального офісу ОВП документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства України ТОВ «Нобл Ресорсіз Україна» (правонаступником якого є позивач) () по проведених фінансово-господарських операціях з ТОВ «Юран» () за весь період взаємовідносин, щодо правильності нарахування та сплати до бюджету України податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства при проведенні фінансово-господарської діяльності.

Отже, слід дійти висновку, що перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства України призначено у межах здійснення досудового розслідування кримінального провадження №50000033, з огляду на що, прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення безпосередньо є наслідком наказу, прийнятого на виконання ухвали слідчого судді Солом'янського районного суду міста Києва від 14.07.2016 року Макухи А.А. у справі №1-кс/760/9613/16 760/12179/16-к у межах здійснення досудового розслідування кримінального провадження №50000033.

Відповідно до пункту 36 підрозділу 10 «Інші Перехідні положення» Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) (в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин) у разі, якщо судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, яке було розпочато до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків" від 17 липня 2015 року № 655-8 і предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, в якому встановлена несплата податкових зобов'язань або винесена ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами з цього питання, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

В свою чергу, відповідно до пункту 1 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» цей закон набирає чинності з першого числа місяця, наступного за місяцем його опублікування, крім пункту 2 цього розділу, який набирає чинності з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Відповідно до відомостей, вказаних на офіційному сайті Верховної Ради України, Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» офіційно опубліковано у газеті «Голос України» (офіційне видання Верховної Ради України) 19.08.2015 року (№147). Тобто, Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» набрав чинності 01.09.2015 року.

Із змісту ухвали слідчого судді Солом'янського районного суду міста Києва від 14.07.2016 року Макухи А.А., якою надано дозвіл на проведення спеціалістами МГУ ДФС Центрального офісу ОВП документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства України ТОВ «Нобл Ресорсіз Україна» (правонаступником якого є позивач) () по проведених фінансово-господарських операціях з ТОВ «Юран» () за весь період взаємовідносин, щодо правильності нарахування та сплати до бюджету України податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства при проведенні фінансово-господарської діяльності, досудове розслідування у межах кримінального провадження №50000033, в рамках якого і призначено перевірку, розпочато 13.05.2015 року.

Отже, слід дійти висновку, що на момент винесення відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, у межах спірних правовідносин існувала пряма заборона закону, за якою органи податкової служби не мають права виносити податкові повідомлення - рішення до набрання законної сили відповідним рішенням у кримінальній справі, якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально - процесуального законодавства.

Враховуючи, що відповідачем не подано суду відповідного рішення, прийнятого за результатами кримінального провадження №50000033, у межах якого призначено позапланову документальну виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства України позивачем та яке набрало законної сили на момент винесення оскаржуваного рішення контролюючого органу, а отже не доведено правомірність винесення оскаржуваного рішення контролюючого органу, суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 02.02.2017 року № та, як наслідок, про його скасування.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.02.2017 року № і про відмову в решті позову.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до квитанції від 02.12.2016 року № за подання позову в частині вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу від 25.11.2016 року № 1007 позивачем сплачено 1 378, 00 грн. За позовну вимогу в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.02.2017 року № відповідно до платіжного доручення від 19.04.2017 року №3770, позивачем сплачено судовий збір у сумі 54 082,12 грн.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог лише в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.02.2017 року №, слід дійти висновку, що сплачена сума судового збору підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у розмірі 54 082,12 грн., тобто, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2- 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна" задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 02.02.2017 року № .

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 32, офіс 1019, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 54 082,12 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 г, ).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 32, офіс 1019, );

Відповідач: Офіс великих платників податків ДФС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 г, ).

Суддя Л.О. Маруліна