Справа № 1140/1929/18
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

05 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 1140/1929/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року (суддя Кармазина Т. М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 23.02.2018 № 4 про утримання надміру виплачених сум пенсій у розмірі 6652,12 грн.;

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнені кошти у розмірі 992,07 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру не подавала, так як ніколи не здійснювала підприємницьку діяльність та не реєструвалась, як фізична особа-підприємець і дізналась про факт державної реєстрації, як фізичної особи-підприємця в листопаді 2017 року саме від територіального підрозділу відповідача в телефонному режимі. Реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за її рішенням або за судовим рішенням, що не пов'язано з банкрутством ОСОБА_1 подала державному реєстратору, виконуючи їх рекомендації, з метою виключення відомостей про фізичну особу - підприємця з ЄДР, які були внесені у лютому 2014 року без її відома, а не для підтвердження свого статусу фізичної особи-підприємця. Петрівська районна державна адміністрація Кіровоградської області листом від 04.04.2018 року № М-249 також підтверджує відсутність зловживань з боку позивача, та свідчить про відсутність документів, які підтверджують державну реєстрацію з 07.05.2000 року позивача як фізичної особи-підприємця. Отже, приймаючи рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 23.03.2018 року № 4 відносно ОСОБА_1, відповідач, не отримавши відомостей, необхідних для встановлення зловживань з боку пенсіонера, зобов'язав позивача повернути кошти за період з 04.09.201 року по 23.11.20174 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління

Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 23.02.2018 року №4 відносно ОСОБА_1 про утримання надміру виплачених сум пенсій в сумі 6652,12 грн. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 безпідставно стягненні кошти у розмірі 992,07 грн. та пеню в сумі 296,78 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що позивач за призначенням пенсії за віком звернулась 16.05.2011 року. Позивачу призначено пенсію за віком, згідно отриманих відомостей сум заробітку, даних про зайняття підприємницькою діяльністю не було. 11.06.2011 року було отримано форму ОК-5 про роботу позивача в 2011 році в НАСК «ОРАНТА». 10.02.2014 року позивач надала заяву, якою повідомила, що вона звільнена з роботи та просила додати страховий стаж. Разом із заявою ОСОБА_1 надала до органу Пенсійного фонду зобов'язання, в якому вказала, що дійсно отримує пенсію за віком і підприємницькою діяльністю не займається, яке датоване 10.02.2014 року. 05.12.2017 року позивач подала заяву, в якій просила перерахувати пенсію у зв'язку з припиненням підприємницької діяльності. Також до матеріалів пенсійної справи надано інформацію з ЄДРПОУ, відповідно до якої дата реєстрації підприємницької діяльності зазначена 07.05.2000 року. Припинено підприємницьку діяльність 21.11.2017 року, про що позивач повідомила управління 05.12.2017 року. Про факт реєстрації та наявності відкритої підприємницької діяльності позивач управління не повідомляла. Сам факт відкриття підприємницької діяльності є підставою вважати особу працюючою незалежно від отримання прибутку та декларування своїх доходів від даної підприємницької діяльності. Також дії управління по утриманню надміру виплачених коштів повністю узгоджуються з нормами статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивачем до суду надано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує на те, що відповідачем безпідставно не приймається до уваги та, що за інформацією викладеної у листі Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 04.04.2018 року № М-249 відсутні в архіві Відділу документи, які підтверджують державну реєстрацію 07.05.2000 ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця, в тому числі і особиста заява про державну реєстрацію позивача, як суб'єкта підприємницької діяльності. Обставиною появи в Єдиному державному реєстрі запису відомостей про фізичну особу-підприємця є матеріали, надані Тимчасовою міжвідомчою комісією з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у Кіровоградській області для включення до Єдиного державного реєстру. Отримати дані матеріали не представляється можливим у зв'язку з відсутність повноважень Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області щодо запитуваної інформації, що підтверджено листом від 06.06.2018 року № 03/01-26/466. Оскільки відповідачем не встановлено факт умисного зловживання або подання позивачем недостовірних даних при виплаті пенсії, рішення відповідача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У відповідності до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з травня 2011 року та отримує пенсію за віком.

10 лютого 2014 року позивачем подано до органу Пенсійного фонду заяву про перерахунок страхового стажу у зв'язку зі звільненням з роботи, разом із заявою позивачем подано зобов'язання, в якому останньою повідомлено, що вона, на даний час, не працює, підприємницькою діяльністю не займається. (а.с.53, 59)

05 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до органу Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з припиненням підприємницької діяльності. (а.с.60)

23.02.2018 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення № 4 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій в сумі 6652,12 грн. (а.с.13)

Листом від 06.03.2018 Олександрійським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області повідомлено позивача, що при опрацюванні її заяви від 05.12.2017, виявлено переплату їй пенсії в сумі 6652,12 грн. за період з 04.09.2013 по 23.11.2017, яка виникла у зв'язку з недостовірною інформацією щодо факту роботи, яку вона особисто зазначила у заяві від 10.02.2014. (а.с.14)

Обґрунтовуючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення відповідач вказує на те, що підставою виникнення надміру виплачених позивачу сум пенсії є факт реєстрації позивача як фізичної особи-підприємця і неповідомлення про це органи Пенсійного фонду.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.07.2018 ОСОБА_1 07.05.2000 зареєстрована як фізична особа-підприємець Петрівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області. 12.02.2014 державним реєстратором Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області вчинено реєстраційну дію щодо включення до Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу-підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію вважається недійсним. (а.с. 71-72)

Петрівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області листом від 04 квітня 2018 року за вих.№М-249 повідомлено позивача про наявність в Єдиному державному реєстрі вказаного запису, а також про відсутність в архіві Відділу (центру) надання адміністративних послуг Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області документів, які підтверджують державну реєстрацію 07.05.2000 позивача, як фізичної особи-підприємця (а.с.16).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» №755-IV від 15.05.2003 (чинного станом на 12.02.2014, далі за текстом Закон №755-IV) державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Згідно частини 1 статті 17 Закон №755-IV відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Відповідно до п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб'єктів господарювання» №2390-VI від 01.07.2010 (чинного станом на 12.02.2014, далі за текстом Закон №2390-VI) процес включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно п.п.3-4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2390-VI усі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року, зобов'язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру. Державний реєстратор при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки зобов'язаний, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, провести включення відомостей про діючі юридичні особи та фізичних осіб - підприємців і видати їм виписку з Єдиного державного реєстру.

Свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, після настання встановленого пунктом 2 цього розділу строку вважаються недійсними.

Відповідно до п.п.7, 8 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2390-VI спеціально уповноважений орган з питань державної реєстрації протягом місяця з дати завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, передає відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи), які в межах своїх повноважень ведуть облік юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та/або проводять реєстрацію юридичних осіб будь-яких організаційно-правових форм та фізичних осіб - підприємців.

Після закінчення передбаченого для включення відомостей до Єдиного державного реєстру строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, уповноважені органи у місячний строк проводять остаточне звірення даних відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення в Автономній Республіці Крим та відповідних областях інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, відомості про яких до строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, не включені до Єдиного державного реєстру.

За результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, включаються до Єдиного державного реєстру з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, вважаються недійсними.

Відповідачем не надано доказів подання позивачем державному реєстратору, у встановлений пунктом 2 розділу ІІ Закону №2390-VI строк, реєстраційну картку для включення відомостей про неї до Єдиного державного реєстру та для заміни свідоцтва про її державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка або для отримання такого свідоцтва після 23.11.2017 (припинення).

Отже, враховуючи зміст наведених норм, а також наявність в єдиному державному реєстрі відомостей про недійсність свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у відповідача підстав для висновку щодо реєстрації позивача, станом на час виникнення спірних правовідносин, як фізичної особи-підприємця.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За приписами частини 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до вимог статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

За умовами викладених норм чинного законодавства, для прийняття рішення про стягнення суми пенсії, надміру виплачені пенсіонеру, обов'язковою є наявність зловживань з його боку, зокрема, в результаті подання документів з явно неправильними відомостями.

З аналізу вищевказаних норм чинного законодавства вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. В жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявність зловживання з боку позивача, що полягало б у наданні органу Пенсійного фонду недостовірних даних щодо нездійснення нею підприємницької діяльності, а також обізнаності позивача щодо недостовірності даних, поданих до органу Пенсійного фонду.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку. що за відсутності факту зловживань з боку пенсіонера суми переплат пенсії не можуть бути стягнуті та відповідно про протиправність оскаржуваного рішення відповідача та наявність підстав для його скасування.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 05.12.2018 та відповідно до частини 2 статті 328 КАС України може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 05.12.2018.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров