Справа № 682/2919/18
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 682/2919/18

Головуючий у 1-й інстанції: Зеленська В.І.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

05 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до старшого інспектора ВБДР УПП у Хмельницькій області Рушодько Євгена Олександровича про визнання протиправним дій та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадженняу справі про адміністративне провопорушення,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2018 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом про визнання протиправними дії старшого інспектора ВБДР УПП у Хмельницькій області Рушодько Євгена Олександровича та скасування постанови серії НК № 288452 від 26 вересня 2018 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн., а провадження по справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопоррушення.

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області рішенням від 07 листопада 2018 року у задоволені адміністративного позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що відсутність паливного баку для типу палива бензин - є переобладнанням транспортного засобу, оскільки відсутня деталь конструкції транспортного засобу, яка необхідна для роботи цього засобу на вид палива - бензин.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу у графі "тип палива" вказано "бензин або газ", що дозволяє використовувати тип пального для транспортного засобу на власний розсуд, а вимоги при встановленні комплекту газової апаратури для роботи автобуса на стисненому природному газі передбачали демонтаж паливного баку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначив, що в постанові про адміністративне правопорушення патрульний правомірно притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, за ч. 2 ст.121 КУпАП, оскільки дії водія порушують вимоги п. 31.3а ПДР України та містять склад адміністративного правопорушення.

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно постанови серії НК №288074, 26 вересня 2018 року о 06:30 в м. Славута по вул. Приміській, 3 ОСОБА_2, керував транспортним засобом ПАЗ 3205, державний номерний знак НОМЕР_1, за маршрутом Славута-Сьомаки з переобладнанням, а саме з демонтованим паливним баком, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу, чим порушив п. 31.1а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.121 КУПАП, та був притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 680 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з частиною 1,2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху : створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті (керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів), або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 31.1 Правил дорожнього руху технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: двигун негерметична паливна система (п. 31.4.6 б Правил дорожнього руху України).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про дорожній рух» технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов'язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Експлуатація транспортних засобів забороняється в разі: виявлення технічних несправностей і невідповідності вимогам правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також неукомплектованості відповідно до призначення (ч.2 ст. 37 Закону України «Про дорожній рух»).

Згідно ч.4 ст.32 ЗУ «Про Дорожній рух» переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Відповідно до ч.5 ст.32 ЗУ «Про Дорожній рух» переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 4 пункту 37 постанови Кабінету Міністрів України №1371 від 23 грудня 2009 року, якою внесено зміни до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 року (далі - Порядок №1388 від 07 вересня 1998 року), переобладнання транспортних засобів для роботи на газових паливах здійснюється виключно суб'єктами господарювання, які мають свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу на відповідний вид переобладнання. Зазначені суб'єкти можуть проводити перевірку відповідності таких засобів вимогам технічних умов і технічної документації підприємства - виробника газобалонного обладнання.

Відповідно до пункту 18 Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2010 року №607, перереєстрація транспортного засобу, що переобладнаний, проводиться територіальним органом з надання сервісних послуг МВС відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388. Абзацом 7 пункту 37 Порядку № 1388 визначено, що власникам переобладнаних транспортних засобів видаються нові свідоцтва про реєстрацію із зазначенням нових ідентифікаційних номерів складових частин або особливостей конструкції, що виникли в результаті її зміни.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до технічних характеристик транспортного засобу ПАЗ 3205 двигун бензиновий, паливний бак - бензин А-76.

Також, суд першої інстанції зробив помилковий висновок, що відсутність паливного баку для типу палива бензин - є переобладнанням транспортного засобу, оскільки відсутня деталь конструкції транспортного засобу, яка необхідна для роботи цього засобу на вид палива - бензин.

Однак, судом першої інстанції не враховано, що при цьому у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу у графі «тип пального» зазначено тип пального «S», у реєстраційній картці ТЗ у графі паливо зазначено «Бензин або газ», також згідно Єдиного державного реєстру МВС транспортний засіб ПАЗ 32053, 2003 р.в., державний номерний знак НОМЕР_1, тип палива S - бензин або газ (а.с.40).

Це свідчить про те, що переобладнання автобуса ПАЗ 32053 відображено у реєстраційному документі.

Слід також зазначити, що згідно ДСТУ 3649: 2010 Національний стандарт України «Колісні транспортні засоби», «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», затверджені наказом Держспоживстандарту України від 28.12.2010 року № 630.

Відповідно до ст.1 ДСТУ 3649 : 2010 цей стандарт поширюють на колісні транспортні засоби (надалі - КТЗ), в тому числі і на КТЗ категорії М, до яких відносяться самохідні КТЗ (автомобілі або автомобільні транспортні засоби), що мають не менше ніж чотири колеса і призначені для перевезення пасажирів (легкові автомобілі, мікроавтобуси, автобуси, тролейбуси). Згідно розділу 7 Вимог до двигуна та його систем: гранично допустимий вміст оксиду вуглецю та вуглеводнів у відпрацьованих газах КТЗ із двигунами, що працюють на бензині або газовому паливі згідно з ДСТУ 4277. Вимоги до газобалонного обладнання: на ГБТЗ застосовують автомобільні газові балони (далі балони) для ЗНГ, тип яких офіційно затверджено згідно з ДСТУ UN/ECE R 67-01, або балони для СПГ, тип яких офіційно затверджено згідно з ДСТУ UN/ECE R 110-00, або які відповідають вимогам НПАОП 0.00-1.07 та інших чинних нормативних документів та які мають відповідне маркування; встановлювати балони та будь-які інші елементи газобалонного обладнання в салонах спеціальних або спеціалізованих автобусів дозволено за умови узгодження згідно з законодавством.

Також, на момент здійснення переобладнання, згідно ДСТУ UN/ECE R 110-00:2002 Єдині технічні приписи щодо офіційного затвердження: I. Елементів спеціального обладнання дорожніх транспортних засобів, двигуни яких працюють на стисненому природному газі (СПГ); II. Дорожніх транспортних засобів стосовно установлення елементів спеціального обладнання офіційно затвердженого типу для використання в їхніх двигунах стисненого природного газу (СПГ) (скасовані з 01 січня 2017 року наказом ДП "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" 21.11.2016 № 392), при встановленні комплекту газової апаратури для роботи автобуса на стисненому природному газі передбачалось демонтаж паливного баку.

Також, слід зазначити, що зазначений стандарт застосовують виключно при технічному огляді колісного транспортного засобу для здійснення контролю технічного стану КТЗ на відповідність вимогам ДСТУ 3649 під час проведення державного технічного огляду колісного транспортного засобу.

Нормами статті 35 Закону України «Про дорожній рух» №3353-ХІІ від 30.06.1993 року передбачено проведення обов'язкового технічного контролю транспортних засобів.

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Обов'язковий технічний контроль транспортних засобів здійснюють суб'єкти проведення обов'язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.

В той же час, в частині другій статті 35 цього Закону визначено, що легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепи до них - із строком експлуатації до двох років не підлягають обов'язковому технічному контролю.

Відповідно до положень цієї статті обов'язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов'язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб'єкт проведення обов'язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов'язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Технічний опис та зразок протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу затверджує Кабінет Міністрів України.

В положеннях статті 37 Закону України «Про дорожній рух» визначенні підстави для заборони експлуатації транспортних засобів.

Колегія суддів зазначає, органи поліції мали б перевірити протокол перевірки технічного стану автобуса, який видається водію транспортного засобу.

Також, суд першої інстанції не надав належної уваги, що відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00401-01385-18 від 21.09.2018 року, транспортний засіб ПАЗ 3205 НОМЕР_1 визнано технічно справним, а дата наступного обов'язкового технічного контролю встановлена: не пізніше 21.03.2019.

При цьому, у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу у графі "тип палива" вказано "бензин або газ", а не "бензин та газ, бензин-газ або бензин, газ", що дозволяє використовувати тип пального для транспортного засобу на власний розсуд.

Як встановлено з оскаржуваної постанови дії позивача кваліфіковані за ч.2 ст.121 КУпАП, а саме - порушення водієм правил керування транспортним засобом, що полягає у його технічній несправності.

Однак, перелік технічних несправностей, при яких забороняється експлуатація транспортного засобу наведений у розділі 31 Правил дорожнього руху України, а саме «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання».

Заборонено експлуатацію автомобіля у разі негерметичної паливної системи (п. 31.4.6 б Правил дорожнього руху України), відсутність паливного баку для такого виду палива як бензин, не свідчить про негерметичність паливної системі в цілому, зважаючи на наявність переобладнання паливної системи під такий вид палива як газ, що додаткового спростовується наявними у справі доказами щодо перевірки технічнго стану автомобіля.

Зі змісту рішення суду першої інстанції не встановлено, що відповідачем надано докази того, що в транспортному засобі негерметична паливна система і що демонтаж паливного баку не відповідає вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, а також, що саме демонтаж паливного баку є технічною несправністю і відповідно до встановлених правил забороняється експлуатація транспортного засобу.

Колегія суддів зазначає, що відсутність паливного баку, за наявності дозволеного газового обладнання на транспортному засобі, яким керував позивач, не забороняла його експлуатацію, що в свою чергу, виходячи з норм ч.2 ст.121 КУпАП, виключала можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією статтею КУпАП.

Відповідно до положень ч.1 ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки,відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зміст постанови про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що із наявних у суду матеріалів, окрім постанови про адміністративне правопорушення, не встановлено сукупності доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б свідчили про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Стосовно позовної вимоги позивача про визнання протиправними дії старшого інспектора ВБДР УПП у Хмельницькій області Рушодько Євгена Олександровича, колегія суддів зазначає, що зазначена вимога не підлягає задоволенню, оскільки ст. 286 КАС України визначено вичерпний перелік з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів приходить до висновку, що працівником поліції не було доведено обставин того, що позивач вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 121 КУпАП, у зв'язку з чим постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження у справі має бути закрито.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до старшого інспектора ВБДР УПП у Хмельницькій області Рушодько Євгена Олександровича про визнання протиправним дій та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадженняу справі про адміністративне провопорушення скасувати.

Прийняти нове рішення, яким скасувати постанову серії НК №288074 від 26 вересня 2018 року, якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 грн, а провадження у справі - закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.