Справа № 294/1973/17
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 294/1973/17

Головуючий у 1-й інстанції: Мандро О.В.

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

06 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Охрімчук І.Г. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду в Житомирській області на рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 01 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

13.12.2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії та зобов'язання відповідача призначити пенсію по віку па пільгових умовах згідно пункту "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем безпідставно відмовлено йому у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно пункту "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 01 червня 2018 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним рішення Бердичівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_3 на пільгових умовах згідно пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язано Бердичівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_3 пенсію на пільгових умовах згідно пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 09.03.2017 року.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду від 10.06.2018р. та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову. Відповідач зазначає, що у позивача відсутнє право на зарахування до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, спірних періодів роботи, а також у зв'язку з відсутністю даних про результати атестації робочих місць. Вказані обставини не були враховані судом, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги відповідача з огляду на таке.

Судом встановлено, що 09.03.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, але листом Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №432/02 від 09.06.2017 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з тих підстав, що назва посади "Електрозварник" відмінна від назв посад затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року та наказу №134-К від 24.05.1994 року по Коровинецькому цукровому комбінаті, а саме "Електрозварювальник ручної зварки", відсутня довідка про реорганізацію Коровинецького цукрокомбінату у ВАТ "Коровинецький цукровий завод" (а.с.5).

Вважаючи, рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах неправомірним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив та зазначив, що позивач має необхідний вік та стаж, в тому числі пільговий більше 12 років 6 місяців для призначення пенсії на пільгових умов, що дає позивачу право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення", який гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій та встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно з пунктом "б" частини першої статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями, незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Списком №2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, у розділі XXXII "Общие профессии" передбачалися посади "газосварщики и их подручные", "сварщики аргонной и атомно-водородной сварки" "электросварщики и их подручные".

Списком №2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, у розділі XXXІII "Общие профессии" передбачалися посади "газосварщики 620)"; "электрогазосварщики, занятые на резке и ручной сварке, на полуавтоматических машинах, а также на автоматических машинах с применением флюсов, содержащих вредные вещества не ниже 3 класса опасности 756)"; "электросварщики на автоматических и полуавтоматических машинах, занятые сваркой в среде углекислого газа, на работах с применением флюсов, содержащих вредные вещества не ниже 3 класса опасности, а также на полуавтоматических машинах 905)"; "электросварщики ручной сварки 906)".

Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, у розділі ХХХІІІ "Загальні професії" передбачено професії електрозварника ручного зварювання 906), газозварника 620), електрогазозварників, зайнятих на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки 756).

Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, у розділі ХХХІІІ "Загальні професії" передбачено наступні посади (позиція 33): електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання.

Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (набрав чинності з 21 серпня 1992 року, далі - Порядок №442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці. Відповідно до пункту 4.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383), при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Згідно з ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, лише за відсутності в трудовій книжці записів про підтвердження стажу роботи, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

На підставі копії паспорта та копії трудової книжки позивача судом встановлено, що позивач на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досяг 55 років, мав стаж роботи більше 30 років, з них більше 12 років 6 місяців на роботах електрозварником.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо можливості зарахування до пільгового стажу всього періоду роботи позивача електрозварювальником.

Як вбачається із копії трудової книжки позивач працював з 01.10.1987 р. по 06.02.1988 р. в Київському СУ по монтажу, ремонту, модернізації та накладці технологічного устаткування (електорозварник ручного зварювання), з 15.02.1988р. по 21.12.2001 р. на Коровинецькому цукровому заводі (електрозварником), з 01.07.2003р. по 20.05.2004 р. в ТОВ "Гефест-Буд" (газоелектрозварником), з 01.11.2006р. по 01.07.2011 р. в ТОВ "Енергосервіс" (електрозварником).

Проведення атестації робочих місць при виконанні робіт зі шкідливими умовами праці до 21 серпня 1992 року не вимагалась відповідно до норм діючого на той час законодавства, а тому відсутність записів про атестацію робочого місця в трудовій книжці не може бути підставою для відмови у зарахуванні до стажу, який надає право на пенсію за віком на пільгових умовах періоду до 21 серпня 1992 року.

Таким чином до пільгового стажу позивача слід зарахувати період роботи 01.10.1987р. по 06.02.1988 р. в Київському СУ по монтажу, ремонту, модернізації та накладці технологічного устаткування (електорозварник ручного зварювання) та період роботи з 15.02.1988 року по 21 серпня 1992 року на Коровинецькому цукровому заводі (електрозварником) згідно записів трудової книжки, що всукупності становить 4 роки 10 місяців 11 днів.

Щодо можливості зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 21 серпня 1992 року, колегія суддів зазначає наступне.

Наказом №134-К від 24.05.1994 року, виданого Коровинецьким цукрокомбінатом, затверджено перелік робочих місць, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення до якого включено робочі місця "Електрозварювальників ручної зварки" (а.с.9).

Згідно довідки №129 від 05.07.2014 року, виданої ліквідатором ВАТ "Коровинецький цукровий комбінат" позивачу, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442, на підприємстві комісією була проведена атестація робочих місць за умовами праці, робоче місце "Електрозварювальник" підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення (а.с. 6).

З копій довідок №127, №129 від 05.07.2014 р., які видані ліквідатором ВАТ "Коровинецький цукровий завод" встановлено те, що перша атестація робочого місця проводилась 24.05.1994 року, після 1994 року атестація робочих місць не проводилась.

Довідкою виданою ліквідатором ВАТ "Коровинський цукровий завод" підтверджено ритмічність заводу по 31.12.1999 рік. Вказане підтверджується і довідкою №Л/106 від 04.03.2016 року, виданою відділом трудового архіву Чуднівського комунального підприємства по обслуговуванню приміщень спільної власності ТГ Житомирської області та індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК5.

Враховуючи вищевказані нормативні акти, та, оскільки атестація підтвердження права на пільги і компенсації вперше проведена до 21.08.1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку №442) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, ОСОБА_3 можливо було б зарахувати період його роботи на даному підприємстві на посаді передбаченій Списком №2 з 15.02.1988 року по 24.05.1999 року, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 Порядку.

Проте в матеріалах справи відсутня довідка про реорганізацію ВАТ "Коровинецький цукровий завод", тому зазначений період до пільгового стажу на даному підприємстві зарахувати неможливо.

Щодо періодів роботи позивача з 01.07.2003р. по 20.05.2004 р. в ТОВ "Гефест-Буд" (газоелектрозварником) та з 01.11.2006р. по 01.07.2011 р. в ТОВ "Енергосервіс" (електрозварником), то колегія суддів погоджується з доводами відповідача про неможливість зарахування до стажу, що згідно ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки позивачем під час подання документів для визначення пенсії за віком на пільгових умовах жодних документів, які підтверджують право на зарахування даного періоду роботи по пільгового стажу необхідного для призначення даного виду пенсії не надано.

В трудовій книжці позивача також відсутня інформація щодо проведення атестації його робочого місця за вказаний період, жодних уточнюючих довідок, що підтверджували б спеціальний трудовий стаж та проведення атестації робочого місця позивача за вказаний період матеріали справи також не містять.

Таким чином, період роботи позивача з 01.07.2003р. по 20.05.2004 р. в ТОВ "Гефест-Буд" (газоелектрозварником) та з 01.11.2006р. по 01.07.2011 р. в ТОВ "Енергосервіс" (електрозварником), не підлягає зарахуванню до пільгового стажу з підстав відсутності доказів на підтвердження шкідливих умов праці на вказаних підприємствах та проведення атестації робочих місць за вказаний період.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений також у постанові Верховного Суду від 31 липня 2018 року у справі № №159/432/17.

Відтак, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо підтвердження умов праці позивача зі шкідливим виробництвом після проведення атестації робочих місць та наявність необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду в Житомирській області задовольнити .

Рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 01 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 06 грудня 2018 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Охрімчук І.Г. Капустинський М.М.