Справа № 808/4081/17
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

27 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 808/4081/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

секретар судового засідання Сколишев О.О.

за участі представника позивача Барсукової І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 1 червня 2018 року в адміністративній справі № 808/4081/17 (суддя І інстанції Садовий І.В.) за позовом Державного підприємства «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «МіГремонт» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18 серпня 2017 року № , № .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 1 червня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що перевіркою встановлено відображення в податковому обліку операцій, які фактично не відбулися, а відображені тільки на первинних документах, що не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості наміру платників податків - учасників відповідної операції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, рішення без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

ДП «ЗДАРЗ «МіГремонт» () є юридичною особою та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців за номером 0032272. Видами діяльності за КВЕД є: 30.30 Виробництво повітряних і космічних літальних апаратів, супутнього устаткування, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 52.23 Допоміжне обслуговування авіаційного транспорту, 72.19 Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природних і технічних наук, 33.11 Ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів, 33.16 Ремонт і технічне обслуговування повітряних і космічних літальних апаратів (т. 1 а.с. 97 зворот. бік).

При цьому, згідно зі Статутом підприємства позивач є державним комерційним підприємством, заснованим відповідно до наказу Міністерства оборони України від 16 лютого 1998 року № 52. Регулювання, контроль та координація діяльності підприємства здійснюється Державним концерном «Укроборонпром» як уповноваженим суб'єктом господарювання з управлінням об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі (т. 1 а.с. 102-113).

У період з 23 травня 2017 року по 21 червня 2017 року відповідачем, на підставі статті 76, пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку ДП «ЗДАРЗ «МіГремонт» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за квітень 2017 року, за результатами якої складено акт від 21 червня 2017 року № 641/28-10-47-07/07917635 (т. 1 а.с. 19-26).

Перевіркою встановлено порушення вимог абз. «а» п. п. 198.2, 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз. «б»-«в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, пп. 1 п.4 Розділу V Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 26 січня 2016 року №21, внаслідок чого завищено:

- суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) податкової декларації за квітень 2017 року на суму 196685 грн.;

- суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) податкової декларації за квітень 2017 року на суму 335781 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки від 21 червня 2017 року, позивачем подав контролюючому органу заперечення, за наслідками розгляду яких відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань, що стали предметом заперечень, а саме: дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податковій декларації з ПДВ за квітень 2017 року господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «Промснабресурс ХХІ», ТОВ «Авіа-Комплект», за результатами якої складено акт від 31 липня 2017 року №56/28-10-47-07/07917635 (т.1 а.с. 31-77).

В акті перевірки від 31 липня 2017 року зафіксовано порушення вимог пп. 192.1.1 п. 192.1, абз. «а» п. 198.1, п. п. 198.2, 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз. «б»-«в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, пп. 1, 3, 5 п. 4 Розділу V Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21, внаслідок чого завищено:

- суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) податкової декларації за квітень 2017 року на суму 196685 грн.;

- суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) податкової декларації за квітень 2017 року на суму 74464 грн.

Не погоджуючись з такими висновками, підприємство надало заперечення (вих № 06/2291 від 07.08.2017 року) та додаткові документи в обґрунтування правомірності формування податкового кредиту (т.1 а.с. 78-83).

Крім того, листом від 24 липня 2017 № 06/2157 ДП «ЗДАРЗ «Мігремонт» повідомило контролюючий орган про можливість проведення перевірки товару, посилаючись на норму пп. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, яка передбачає право податкового органу на проведення інвентаризації основних фондів та залишків ТМЦ і надає змогу впевнитися у фактичній наявності товару на підприємстві та його подальшого використання. Проте відповідач не знайшов підстав для задоволення заперечень, а також не вважав за потрібне проводити інвентаризацію.

На підставі актів перевірок від 21 червня 2017 року №641/28-10-47-07/07917635 та від 31 липня 2017 року № 56/28-10-47-07/07917635 відповідачем складено податкові повідомлення-рішення від 18 серпня 2017 року:

1. № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 74464 грн. (т. 1 а.с. 15);

2. № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 196685 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 98342,50 грн.( т. 1 а.с. 17).

За результатами адміністративного оскарження вищезазначених податкових повідомлень-рішення, скарга позивача залишена без задоволення, а рішення без змін.

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

При вирішенні спору суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 44.1 ст.44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, які є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем податку на додану вартість у ціні товару.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 (далі - Положення) - первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозоли адміністрації на їх проведення.

Згідно з підпунктом 2.4 пункту 2 Положення, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до підпунктів 2.15 та 2.16 пункту 2 Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, первинні документи, які складені суб'єктами господарської діяльності на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам, та такі що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненної операції не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах господарського та податкового обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактично здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх оформлених реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Судом встановлено, що ДП «ЗДАРЗ «МіГремонт» у періоді, який перевірявся, мало господарські відносини, зокрема з ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «Промснабресурс XXI» та ТОВ «Авіа-Комплект».

Так, між ДП «ЗДАРЗ «МіГремонт» та ТОВ «Промелектроніка» укладено договори купівлі-продажу №3276/3/2013 від 10 січня 2013 року та № 4370/3/2017 від 12 січня 2017 року, за умовами яких ТОВ Промелектроніка (Продавець) зобовязується передати у власність позивача (Покупець) товар в номенклатурі, кількості та по ціні, що вказані в договорі та специфікаціях, що є невідємною частиною договору. Якість товару повинна відповідати ТУ і ДСТ, іншим чинним нормативним документам, для відповідного виду продукції (т. 1 а.с. 72-73, 130-165).

На виконання умов зазначених договорів, контрагентом поставлено товар (зокрема: мікросхема, ТЭР-1М, кнопка, перемикач, тумблер, фара, конденсатор, вольтмер, лічильник, корпус, кришка, вал, блок циліндрів, фільтр, датчик, щітка електрична, вогонь, вимикач, ресора, поршень, модуль), що підтверджується рахунками-фактурами від 29 березня 2017 року №СФ-0000832, 17 лютого 2017 року №СФ-0000486, від 20 січня 2017 року № СФ-0000110, від 23 січня 2017 року № СФ-0000132, від 16 грудня 2016 року № СФ-0003519, 3 лютого 2017 року № СФ-0000286, 6 березня 2017 року № СФ-0000628, 13 грудня 2016 року № СФ-0003499, 25 січня 2017 року № СФ-0000179, 19 квітня 2017 року № СФ-0001002, № СФ-0001000, 22 лютого 2017 року № СФ-0000540, 20 квітня 2017 року №СФ-0001014, 29 березня 2017 року № СФ-0000833, видатковими та податковими накладними, перелік яких також наведений в додатках до акту перевірки від 31 липня 2017 року № 56/28-10-47-07/07917635. Оплата за отриманий товар позивачем проводилася шляхом безготівкового розрахунку, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (т. 1 а.с. 74-77, 166-196, 207-211, 213-217).

Доставка товару здійснювалася власним траспортом позивача, що підтверджується подорожніми листами, відбраженими на стор. 7 акту № 56/28-10-47-07/07917635 (т. 1 а.с. 37).

Між ТОВ «Авіа-Комплект» та позивачем укладено договір купівлі-продажу від 18 лютого 2016 року № 4138/3/2016, за умовами якого ТОВ Авіа-Комплект (Продавець) зобов'язується передати у власність позивача (Покупець) товар в номенклатурі, кількості та по ціні, що вказані в договорі та специфікаціях, що є невід'ємною частиною договору. Якість товару повинна відповідати ТУ і ДСТ, іншим чинним нормативним документам, для відповідного виду продукції (т. 1 а.с. 118-129).

На виконання умов зазначеного договору, контрагентом поставлено товар (датчик, сигналізатор, шланг герметизації), що підтверджується рахунками-фактурами від 30 березня 2017 року № СФ-0000054, № СФ-00052, № СФ-0000056, видатковими накладними від 30 березня № 51, № 52, від 10 квітня 2017 року № 61, та податковими накладними, перелік яких наведений в додатку № 3 на стор. 25 акту № 56/28-10-47-07/07917635. Оплата за отриманий товар проводилася шляхом безготівкового розрахунку, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (т. 1 а.с. 197-202, т. 2 а.с. 68-69).

Доставка товару здійснювалася ТОВ «Нова Пошта» до відділення у м. Запоріжжя та вподальшому перевозилася власним траспортом позивача, що підтверджується експрес-накладними та подорожніми листами, відбраженими на стор. 27 акту № 56/28-10-47-07/07917635 (т. 1 а.с. 57, 226-227).

Також, між позивачем і ТОВ «Промснабресурс XXI» укладено договір купівлі-продажу від 23 листопада 2016 року №23-11/16, за умовами якого ТОВ Промснабресурс XXI (Продавець) власність позивача (Покупець) товар в номенклатурі, кількості та по ціні, що вказані в договорі та специфікаціях, що є невідємною частиною договору. Якість товару повинна відповідати ТУ і ДСТ, іншим чинним нормативним документам, для відповідного виду продукції (т. 1 а.с. 114-117).

На виконання умов зазначеного договору, контрагентом поставлено товар (датчик, сигналізатор, шланг герметизації), що підтверджується рахунком на оплату від 2 березня 2017 року № 8, видатковою накладною від 29 березня № 15, та податковими накладними, перелік яких наведений в додатках № 1, 2 на стор. 19-21 акту № 56/28-10-47-07/07917635. Оплата за отриманий товар проводилася шляхом безготівкового розрахунку, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (т. 1 а.с. 49-51, 203-206).

Судом першої інстанції також правильно зазначено, що на підтвердження факту здійснення господарських операцій за договорами з ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «Промснабресурс XXI» та ТОВ «Авіа-Комплект» позивачем надані первинні документи, зокрема, договори, видаткові накладні, платіжні доручення, розрахункові документи, які складені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Придбаний у контрагентів товар позивачем оприбутковано та використано у власній господарській діяльності.

Крім того, право на податковий кредит виникло на підставі податкових накладних, складених та належним чином зареєстрованих цими контрагентами. Зазначене підтверджується і змістом Акту перевірки. Жодних зауважень щодо оформлення та реєстрації податкових накладних ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «Промснабресурс XXI» та ТОВ «Авіа-Комплект» акт № 56/28-10-47-07/07917635 не містить.

Судом першої інстанції правильно вказано, що в акті перевірки суб'єктом владних повноважень не зазначено жодних належних та допустимих доказів про відсутності фактичного виконання позивачем господарських операцій за укладеними договорами, про відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, про несумісність предмету укладеного договору з напрямом господарської діяльності позивача, що зумовило необґрунтованість і невідповідність закону висновків суб'єкта владних повноважень про фіктивність правочинів та їх вчинення без мети реального настання правових наслідків. Усі доводи апелянта носять характер припущень.

Колегія суддів також зазначає, що відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

З огляду на вказане суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що безтоварність здійснених позивачем господарських операцій, на що посилається відповідач, не підтверджена у встановленому законом порядку жодним доказом, сам висновок носить характер припущення.

Чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів. Платник податків не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Так само, посилання податкового органу на податкову інформацію одержану по контрагентам позивача не доводить обґрунтованість висновків, викладених в актах перевірки № 641/28-10-47-07/07917635 та від 31 липня 2017 року № 56/28-10-47-07/07917635, оскільки вона не спростовує дійсність укладених позивачем з контрагентами правочинів щодо придбання товару, і не може вважатись судом безспірним доказом порушення податкового законодавства з боку позивача. Чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів. Платник податків не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань.

Реальні зміни майнового стану позивача підтверджуються як необхідною первинною документацію (у тому числі й платіжними документами), так і подальшим рухом придбаного товару в процесі виробництва (зокрема, картками обліку категорійних матеріальних засобів та відповідними проводками у бухгалтерському обліку).

Стосовно посилання відповідача на відсутність ТТН слід зазначити, що при перевезенні товару власним автотранспортом у межах власної господарської діяльності оформлення товарно-транспортної накладної не є обов'язковим, про що правильного висновку дійшов суд першої інстанції. Як зазначено вище, перевезення товару власним транспортом позивач підтвердив наданням відповідних подорожніх листів, що є достатнім для висновку про реальність такого перевезення.

Позивачем наданий суду список автомобільної техніки у кількості 36 одиниць, що використовується в господарській діяльності підприємства, знаходиться на балансі ДП «ЗДАРЗ «Мігремонт» та зареєстровані в органах МВС України станом на 1 лютого 2018 року (т. 2 а.с. 86).

Зауваження щодо оформлення подорожніх листів є безпідставними, оскільки станом на час розгляду справи відсутній чинний нормативно-правовий акт, який би встановлював їх форму, наказ Держкомстату України від 17.02.1998 року № 74 «Про затвердження типової форми первинного обліку роботи службового легкового автомобіля та Інструкції про порядок її застосування» втратив чинність ще в 2013 році на підставі Наказу Державної служби статистики №95 від 19.03.2013 року. До того ж певні недоліки у оформленні документів не можуть свідчити про безтоварність господарських відносин.

Окрім наявності всіх документів, передбачених законодавством, додатковим доказом фактичного ввезення на територію підприємства товарів є також укладений між ДП «ЗДАРЗ Мігремонт» та TOB «Штемп» договір від 14 грудня 2009 року № 2580/6/2009, відповідно до якого TOB Штемп прийняло на себе охорону об'єктів, перерахованих у дислокації (т. 3 а.с. 70-74).

У зв'язку з цим, ввезення будь-якого товару на підприємство здійснюється за умови його проходження контролю TOB «Штемп», про що робиться відмітка у Книзі обліку ввезення (внесення) ТМЦ через КПП-1, яка ведеться охоронною організацією. В даній книзі зазначається дата ввезення, час, назва та номер документу, на підставі якого здійснюється ввезення товару, найменування ТМЦ, підписи осіб, відповідальних за перевезення товару (водій, експедитор) та підпис особи, що здійснювала перевірку (т. 3 а.с. 52-82).

До того ж на подорожніх листах під час пропуску транспорту на територію підприємства охороною проставляється відповідний штамп із зазначенням дати і часу заїзду такого транспорту. (т. № 1 а.с. 215-220).

Щодо посилання контролюючого органу на відсутність сертифікатів (паспортів) якості, то зазначена обставина не свідчить про порушення позивачем податкового законодавства та не відноситься до суттєвих обставин фінансово-господарської діяльності ДП «ЗДАРЗ Мігремонт», оскільки згідно з Положенням про забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено наказом Мінфіну України від 24.05.1995 року №88, сертифікати та паспорти виробника не є первинними документами, що підтверджують визначення податкових зобов'язань та кредиту.

Отже, оплата товару, його фактичне отримання, оприбуткування та використання у господарській діяльності ДП «ЗДАРЗ Мігремонт» підтверджено належними документами.

Крім того, ДП «ЗДАРЗ Мігремонт», як підприємство, що відноситься до оборонно-промислового комплексу України, здійснює перевірку і оцінку постачальників, продукції та послуг згідно:

- стандарту підприємства СТП-662-203 Керівництво з організації закупівлі продукції та послуг і оцінці постачальників, який був розроблений на підставі вимог міжнародного стандарту 150 9001:2008 Система менеджменту якості. Вимоги;

- Наказу Державного концерну Укроборонпром від 25.02.2013 року №61 Про затвердження Порядку попередньої кваліфікації постачальника матеріально-технічних ресурсів, робіт та послуг у Державному концерні Укроборонпром та підприємствах-учасниках Концерну.

Згідно з вимогами до якості матеріалів, що постачає промисловість (напівфабрикати, комплектуючі вироби та інше) на підприємстві впроваджена процедура вхідного контролю продукції, розроблена стандартами підприємства СТП-662-214, СТП- 662-224, СТП-662-242.

При виконанні оборонних замовлень держави всі придбані ДП «ЗДАРЗ Мігремонт» товари та послуги проходять перевірку кількості, якості та фактичного отримання не тільки уповноваженими особами підприємства, а в обов'язковому порядку і представництвами державних замовників у відповідності до Положення про представництва державних замовників з оборонного замовлення на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2009 року №1107, про що складаються відповідні акти та висновки. Без зазначених документів виконані ДП «ЗДАРЗ Мігремонт» роботи замовниками не приймаються (т. 2 а.с. 87-150, т. 3 32-65).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що товарність операцій та фактична поставка, оплата, оприбуткування і використання товару, отриманого від ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «Промснабресурс XXI» та ТОВ «Авіа-Комплект» в господарській діяльності ДП «ЗДАРЗ Мігремонт» підтверджена сукупністю наданих позивачем документів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Повне судове рішення складено 3 грудня 2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 243, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 1 червня 2018 року у справі №808/4081/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко