Справа № 240/4850/18
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Житомир

справа № 240/4850/18

категорія 2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання надати повну та достовірну інформацію на запит від 08 вересня 2018 року,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірною бездіяльність (дії) ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині ненадання повної та достовірної інформації на запит від 08.09.2018;

- зобов"язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати повну та достовірну інформацію на запит від 08.09.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звертався до відповідача із відповідним запитом на отримання публічної інформації. Однак відповіді на запит від 08 вересня 2018 року ним отримано не було, а тому ІНФОРМАЦІЯ_2 , на думку позивача, проявляє протиправну бездіяльність щодо не надання ОСОБА_1 повної та достовірної інформації на запит від 08 вересня 2018 року. На думку позивача, вказана бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 порушує його права на доступ до публічної інформації.

Згідно з ухвалою суду від 23.10.2018 клопотання ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі повернуто позивачу.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана відповідачем 08.11.2018, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача у поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження надіслав до суду відзив на позовну заяву (вх.№22873/18), в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що на запит позивача було надано відповідь листом від 17.09.2018 №6332 та повідомлено, що 03.09.2018 за вх.№6021 була надана відповідь на попереднє звернення. Також у листі від 17.09.2018 №6332 було запропоновано ОСОБА_1 прибути до Житомирського обласного військового комісаріату для уточнення додаткової інформації та отримання відповідних роз"яснень, оскільки інформація, що запитувалась 08.09.2018 потребувала певних уточнень та необхідності особистого спілкування. Щодо вимоги позивача викладеної у запиті, а саме надати засвідчену копію Положення про Житомирський обласний військовий комісаріат зазначає, що вказаний документ містить інформацію для службового користування. На підставі викладеного, відповідач вважає, що діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Відповідно до ухвали суду від 26.11.2018 у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про зупинення провадження у справі, - відмовлено.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України - не більше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із запитом про надання інформації від 08 вересня 2018 року про отримання публічної інформації. В якому зазначав, що працівник (офіцер) обласного комісаріату (або відповідних підрозділів, які підпорядковані обласному комісаріату) ОСОБА_2 , представляючись капітаном та старшим офіцером медичного відділу, телефонує громадянам та викликає їх для проходження служби у Збройних Силах України, натякаючи на вирішення ним цього питання.

Вважаючи, що вказані дії є недопустимими та потребують перевірки і вжиття подальших заходів, позивач просив:

- сповістити чи має повноваження працівник (офіцер) обласного комісаріату (або відповідних підрозділів, які підпорядковані обласному комісаріату) ОСОБА_2 телефонувати громадянам та викликати їх для проходження служби у Збройних Силах України?;

- хто (посада та прізвище посадовця) уповноважив (наказав) працівника (офіцеру) обласного комісаріату (або відповідних підрозділів, які підпорядковані обласному комісаріату) ОСОБА_2 телефонувати громадянам та викликати їх для проходження служби у Збройних Силах України?;

- надіслати засвідчену копію посадових обов`язків старшого офіцера медичного відділу - працівника (офіцера) обласного комісаріату (або відповідних підрозділів, які підпорядковані обласному комісаріату) ОСОБА_2 та засвідчену копію Положення про Житомирський обласний військовий комісаріат ( а.с. 23).

Житомирський обласний військовий комісаріат листом за вих.№6332 від 17.09.2018 повідомив позивачу, що в відповідь була надіслана 3 вересня 2018 року за вих.№6021. Для уточнення додаткової інформації та отримання роз"яснення запропоновано ОСОБА_1 прибути до Житомирського обласного військового комісаріату (а.с.43).

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 34 Основного Закону встановлено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулюється Законом України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-XII (далі - Закон №2657-XII).

Пунктом третім частини першої статті 1 Закону №2657-XII встановлено, що інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Положеннями статті 20 Закону №2657-XII визначено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону №2657-XII інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року №2939-VІ (далі - Закон №2939-VІ).

Статтею 1 Закону №2939-VІ визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Положеннями пункту другого частини першої статті 5 Закону №2939-VІ встановлено, що доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону №2939-VІ інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Відповідно до положень статті 13 Закону №2939-VІ розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання. Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Частиною першою статті 20 Закону №2939-VІ визначено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Положеннями частини першої статті 22 Закону №2939-VІ встановлено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до положень статті 23 Закону №2939-VІ рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя (справа "Броньовський проти Польщі", заява №31443/96, рішення від 22.06.2004, п.184).

Відповідно до змісту позовної заяви позивач зазначає, що за результатами розгляду його запиту від 8 вересня 2018 року ним не було отримано запитувану інформацію.

Суд зазначає, що відповідачем до відзиву на позовну заяву надано лист за вих.№6332 від 17.09.2018. В листі повідомлено, що відповідь була надана 03.09.2018 за вих.№6021.

Однак, що повнота та достовірність надання відповідачем відповіді у листі 03.09.2018 за вх.№6021 на запит позивача від 25 серпня 2018 року, була предметом розгляду адміністративної справи №0640/4391/18, предметом розгляду даної справи є запит позивача від 08 вересня 2018 року (а.с.34-36).

Твердження відповідача про необхідність позивачу з"явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення додаткової інформації та отримання роз"яснення, суд вважає необґрунтованими, оскільки у листі від 17.09.2018 за вих.№6332 відповідачем не зазначено, яка саме інформації потребує уточнення та не вказано підстави неможливості надання відповіді на запит від 08.09.2018 про подання інформації, яка запитувалась позивачем у запиті.

Щодо посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що Положення про Житомирський обласний військовий комісаріат містить інформацію для службового користування, а його копії є інформацією з обмеженим доступом, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 ч.7 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд також звертає увагу, що лист Житомирського обласного військового комісаріату вих.№6332 від 17.09.2018, направлений позивачу за результатами розгляду запиту ОСОБА_1 від 8 вересня 2018 року не містить жодних відомостей про те, що Положення про Житомирський обласний військовий комісаріат містить інформацію для службового користування та роз`яснення позивачу, що надання інформації у вказаній частині не є можливим.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів, суд дійшов до висновку про протиправність бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не надання повної та достовірної інформації на запит позивача від 8 вересня 2018 року.

Застосовуючи механізм захисту права та його відновлення, порушеного суб`єктом владних повноважень, керуючись повноваженнями, наданими ч.2 ст.245 КАС України, суд вважає за необхідне зобов`язати Житомирський обласний військовий комісаріат надати ОСОБА_1 повну та достовірну інформацію на запит від 8 вересня 2018 року.

Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.139 КАС України питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_1 ) до Житомирського обласного військового комісаріату ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання надати повну та достовірну інформацію на запит від 08 вересня 2018 року, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не надання ОСОБА_1 повної та достовірної інформації на запит від 08 вересня 2018 року.

Зобов"язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати ОСОБА_1 повну та достовірну інформацію на запит від 08 вересня 2018 року

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі: 05 грудня 2018 року.

Суддя А.В. Горовенко