Справа № 826/3330/18
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3330/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Васильченко І.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Мельничука В.П., Земляної Г.В.,

за участю:

секретаря Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства охорони здоров'я України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства охорони здоров'я України про скасування наказів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Міністерства охорони здоров'я України про скасування наказів Міністерства охорони здоров'я України № 15-Адм "Про проведення перевірки" від 20.02.2018 року; № 24-Адм "Про продовження перевірки" від 05.03.2018 року; № 29-Адм "Про продовження перевірки" від 23.03.2018 року; від 15.04.2018 року №35-Адм "Про продовження перевірки".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2018 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано накази Міністерства охорони здоров'я України: № 15-Адм "Про проведення перевірки" від 20.02.2018, № 24-Адм "Про продовження перевірки" від 05.03.2018, № 29-Адм "Про продовження перевірки" від 23.03.2018, №35-Адм "Про продовження перевірки" від 15.04.2018.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апелянта, зокрема, обґрунтовані тим, що судом першої інстанції не було враховано всіх доводів відповідача при розгляді справи, положень чинного законодавства та не враховано наявність повноважень Міністерства охорони здоров'я України на відсторонення позивача на час проведення перевірки, та наявності відповідних підстав, що регламентовано п. 2.2.7 Контракту, укладеного між позивачем та відповідачем 16.06.2017 № 791.

Представник апелянта в судовому засіданні наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив скасувати, а в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 призначена на посаду ректора НМУ на підставі Контракту № 791 від 16.06.2014 року, укладеного між відповідачем в особі Міністра охорони здоров'я України ОСОБА_4 та позивачем.

Відповідно до п. 7.1 Контракту цей Контракт діє з 16.06.2014 року до 16.06.2021 року.

20.02.2018 на виконання Доручення в.о. Міністра ОСОБА_11 від 20.02.2018 року № 15, посилаючись на незабезпечення проведення ліцензійного інтегрованого іспиту «Крок 1. Стоматологія» в НМУ, а також недотримання умов контракту ректором НМУ ОСОБА_2 та директором Державної організації «Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямів підготовки «Медицина» і «Фармація» при Міністерстві охорони здоров'я України» ОСОБА_5, МОЗ видано Наказ № 15-Адм «Про проведення перевірки».

Відповідно до п. 3 Наказу № 15-Адм позивача відсторонено від виконання повноважень за посадою ректора НМУ на час здійснення перевірки. На час відсторонення позивача виконання обов'язків ректора НМУ покладено на ОСОБА_6, професора кафедри хірургії № 1 НМУ.

05.03.2018 відповідно до резолюції в.о. Міністра ОСОБА_11 стосовно доповідної записки заступника Міністра ОСОБА_8 від 05.03.2018 у зв'язку з необхідністю з'ясування всіх обставин незабезпечення проведення ліцензійного інтегрованого іспиту «Крок 1. Стоматологія» НМУ, МОЗ видано Наказ № 24-Адм «Про продовження перевірки».

Відповідно до п. 4 Наказу № 24-Адм позивача відсторонено від виконання повноважень за посадою ректора НМУ до 23.03.2018 року у зв'язку з продовженням перевірки, виконання обов'язків ректора НМУ покладено на Першого проректора з науково-педагогічної роботи НМУ ОСОБА_9.

23.03.2018 відповідно до резолюції в.о. Міністра ОСОБА_11 стосовно доповідної записки заступника Міністра ОСОБА_8 від 23.03.2018 у зв'язку з необхідністю з'ясування всіх обставин незабезпечення проведення ліцензійного інтегрованого іспиту «Крок 1. Стоматологія» НМУ, МОЗ видано Наказ № 29-Адм «Про продовження перевірки».

Відповідно до п. 3 Наказу № 29-Адм позивача відсторонено від виконання повноважень за посадою ректора НМУ до 05.04.2018 у зв'язку із продовженням перевірки.

05.04.2018 відповідно до резолюції в.о. Міністра ОСОБА_11 стосовно доповідної записки заступника Міністра ОСОБА_8 від 05.04.2018 у зв'язку з необхідністю з'ясування всіх обставин незабезпечення проведення ліцензійного інтегрованого іспиту «Крок 1. Стоматологія» НМУ, МОЗ видано Наказ № 35-Адм «Про продовження перевірки».

Відповідно до п. 3 № 35-Адм позивача відсторонено від виконання повноважень за посадою ректора НМУ на час проведення перевірки.

Не погоджуючись із зазначеними діями та рішеннями відповідача позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що дії відповідача вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, з огляду на відсутність передбачених законом підстав для видання таких наказів та відсутності повноважень у державного секретаря МОЗ на їх підпис.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, МОЗ видаючи оскаржувані накази, як підставу для їх видання вказав незабезпечення проведення ліцензійного інтегрованого іспиту «Крок 1. Стоматологія» в НМУ 20.02.2018 року.

Систему ліцензійних інтегрованих іспитів фахівців з вищою освітою напрямків «Медицина» і «Фармація» у вищих навчальних закладах впроваджено відповідно до Наказу МОЗ № 251 від 14.08.1998.

Наказом МОЗ № 7 від 15.01.1999 створено Державну організацію «Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямів підготовки «Медицина» і «Фармація» при Міністерстві охорони здоров'я України» та призначено директором Центру тестування ОСОБА_5 Центр тестування є єдиною організацією, уповноваженою МОЗ на проведення ліцензійних інтегрованих іспитів.

Відповідно до Наказу МОЗ № 105 від 03.05.1999 фінансове забезпечення Центру тестування покладено на вищі навчальні заклади як компенсація вартості отримання державних послуг по встановленню відповідності якості підготовки фахівців державним стандартам вищої освіти з доходів, отриманих ними за надані платні послуги.

НМУ отримував послуги від Центру тестування на безоплатній основі на підставі Угоди про співпрацю № 1 від 18.01.2013, строк дії якої з 21.01.2013 по 31.12.2017.

У 2017 році Центр тестування відмовився безоплатно видавати сертифікати про прийняті іспити студентам НМУ, вважаючи що строк дії Угоди № 1 закінчився 01.04.2017. При цьому, дійсність Угоди № 1 підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва від 01.03.2017 року у справі № 910/23284/16.

У листах на адресу позивача від 04.07.2017 № 08.1-30/18070 та 21.07.2017 № 01.6/101/19762 заступник Міністра охорони здоров'я ОСОБА_8 вказав, що аби отримати сертифікати, НМУ слід сплатити вартість вже наданих Центром тестування послуг.

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/11082/17 від 28.07.2017 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2017 року, задоволено позов НМУ до Центру тестування, третя особа МОЗ, про зобов'язання вчинити дії, а саме: оформити та видати сертифікати про результати складення вітчизняними та іноземними студентами ліцензійних інтегрованих іспитів, проведених в 2017 році в НМУ; встановлено безпідставність та незаконність вимог Центру тестування, які збігались із позицією МОЗ, стосовно стягнення коштів з НМУ за надані у 2017 році послуги.

Відповідно до Меморандуму про порозуміння від 28.07.2017 року НМУ та Центр тестування зобов'язались підписувати договори на наступні роки, а Університет зобов'язався компенсувати Центру тестування вартість послуги за проведення ліцензійних інтегрованих іспитів в рамках кошторису.

Строк дії Угоди про співпрацю № 1, укладеної між НМУ та Центром тестування 18.01.2013 року, спливав 31.12.2017 року, тому з метою забезпечення проведення ліцензійних інтегрованих іспитів у 2018 році виникла необхідність укласти новий договір про співпрацю НМУ та Центру тестування. У зв'язку з цим НМУ у грудні 2017 року надав на затвердження МОЗ України кошторис НМУ на 2018 рік, який передбачав витрати на придбання послуг Центру тестування в обсязі 1,5 млн. грн.

Однак, 24.01.2018 МОЗ було затверджено кошторис НМУ, у якому необхідні витрати для оплати послуг Центру тестування у 2018 році затверджено не було, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією кошторису НМУ на 2018 рік.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, довгострокових зобов'язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України.

Відповідно до ст. 116 Бюджетного кодексу України, порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме, зокрема: нецільове використання бюджетних коштів. Нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають, зокрема, бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів).

Відтак, НМУ зобов'язаний використовувати кошти в межах затвердженого МОЗ кошторису. Водночас, як зазначає позивач, відповідачу було відомо про відсутність коштів у Кошторисі НМУ на 2018 рік на оплату послуг з проведення ліцензійних інтегрованих іспитів, оскільки кошторис НМУ на 2018 рік було затверджено безпосередньо відповідачем.

Так, НМУ було ініційовано закупівлю послуги щодо проведення ліцензійних інтегрованих іспитів UA-2018-01-26-003222-b з використанням процедури відкритих торгів.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 12 Закону України «Про публічні закупівлі» закупівля може здійснюватися шляхом застосування однієї з таких процедур: відкриті торги; конкурентний діалог; переговорна процедура закупівлі. Замовник здійснює процедури закупівлі, передбачені частиною першою цієї статті, шляхом використання електронної системи закупівель.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про публічні закупівлі», тендерний комітет або уповноважена особа (особи), зокрема планує закупівлі, складає та затверджує річний план закупівель, здійснює вибір процедури закупівлі та проводить процедури закупівель. Рішення тендерного комітету або уповноваженої особи оформлюється протоколом.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про публічні закупівлі», за порушення вимог, установлених цим Законом та нормативно-правовими актами, розробленими відповідно до цього Закону, члени тендерного комітету замовника, уповноважена особа (особи), члени органу оскарження, службові (посадові) особи Уповноваженого органу, службові (посадові) особи органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (обслуговуючого банку), несуть відповідальність згідно із законами України. За порушення вимог, установлених цим Законом в частині прийнятих рішень, вибору і застосування процедур закупівлі, відповідальність несуть члени тендерного комітету або уповноважена особа (особи) персонально.

В контексті наведеного, визначення процедури закупівлі послуг знаходиться у сфері компетенції замовника послуг - НМУ, за вибір та проведення якої останній несе персональну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про публічні закупівлі» відкриті торги є основною процедурою закупівлі.

Відповідно до листа НМУ №120/2-98 від 25.01.2018 роз'ясненням Державної аудиторської служби України від 27.07.2017 № 31-14/1134 зобов'язано НМУ здійснювати процедури закупівель, передбачені ч. 1 ст. 12 Закону України «Про публічні закупівлі», в т.ч. послуг з організаційно-методичних робіт з проведення ліцензійних інтегрованих іспитів, шляхом використання електронної системи закупівель, за результатами яких укладати договори щодо придбання товарів, робіт та послуг.

В свою чергу, з метою забезпечення належного проведення ліцензійних інтегрованих іспитів у 2018 році, на виконання вимог ст. 12 Закону України «Про публічні закупівлі» та ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України, 26.01.2018 на веб-порталі Державного підприємства «ПРОЗОРРО» (https://prozorro.gov.ua/) НМУ оприлюднено закупівлю послуги щодо проведення ліцензійних інтегрованих іспитів UA-2018-01-26-003222-b з використанням процедури відкритих торгів, яка тривала до 14.02.2018.

06.02.2018 НМУ повідомив Центр тестування, що НМУ використовує процедуру відкритих торгів в 100% своїх закупівель на суми більше 200 тис. грн. та просить терміново повідомити, чи братиме участь Центр тестування у тендерній процедурі закупівлі послуги щодо проведення ліцензійних інтегрованих іспитів, що підтверджується листом НМУ від 06.02.2018 року № 120/5-151.

Натомість, Центр тестування наполягав на відміні закупівлі послуг шляхом застосування відкритих торгів та на застосуванні переговорної процедури для закупівлі послуги з проведення ліцензійних інтегрованих іспитів, що підтверджується листами Центру тестування № 20 від 15.01.2018, № 62 від 01.02.2018, №70 від 07.02.2018.

У листі № 20 від 15.01.2018 Центр тестування наполягав на укладенні договору без проведення тендеру: «Для вчасного укладання Договору між НМУ та Центром тестування у 2018 році відповідно до ст. 35 п. 2 ч. 2 Закону України «Про публічні закупівлі» має бути проведена переговорна процедура закупівлі».

У листі № 62 від 01.02.2018 року «Щодо укладання договору» Центр тестування запропонував НМУ відмінити в установленому порядку закупівлю послуг шляхом застосування відкритих торгів та перейти на закупівлю послуг шляхом застосування переговорної процедури.

07.02.2018 у листі № 70 «Щодо укладання договору» Центр тестування знову запропонував НМУ відмінити у встановленому порядку закупівлю послуг шляхом застосування відкритих торгів та перейти на закупівлю послуг шляхом застосування переговорної процедури. При цьому, як на підставу застосування переговорної процедури Центр тестування послався на лист МОЗ від 28.11.2017 року № 08.1-30/31652 та МОН України від 28.11.2017 № 4.3-17-3690-17.

08.02.2018 листом № 71 Центр тестування повідомив НМУ про відкликання свого листа № 70 від 07.02.2018 року.

13.02.2018 НМУ повідомив Центр тестування, що останній термін подачі тендерних пропозицій у оголошеній НМУ процедурі закупівлі послуг щодо проведення ліцензійних інтегрованих іспитів визначений замовником 14.02.2018 до 12:00, що підтверджується листом НМУ від 13.02.2018 року № 120/2-184.

Однак, Центр тестування не прийняв участі у оголошених НМУ відкритих торгах, а після закінчення строку подання тендерних пропозицій 14.02.2018 електронна система закупівель автоматично відмінила торги.

Як вбачається з листів Центру тестування № 20 від 15.01.2018, № 62 від 01.02.2018, №70 від 07.02.2018 року, останній наполягав на застосуванні переговорної процедури для закупівлі послуг.

Так, відповідно до ст. 35 Закону України «Про публічні закупівлі», переговорна процедура закупівлі - це процедура, що використовується замовником як виняток і відповідно до якої замовник укладає договір про закупівлю з учасником після проведення переговорів з одним або кількома учасниками.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник під час проведення переговорів вимагає від учасника подання ним підтвердженої документально інформації про відповідність учасника кваліфікаційним вимогам відповідно до статті 16 цього Закону.

Тобто Центр тестування як учасник повинен був підготувати та подати НМУ як замовнику документи, необхідні для проведення переговорної процедури.

Матеріалами справи підтверджується, що Центр тестування не надавав НМУ документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про публічні закупівлі» та Наказом Мінекономрозвитку від 22 березня 2016 року № 490 «Про затвердження форм документів у сфері публічних закупівель», необхідні для проведення переговорної процедури, а отже, вказана процедура не застосовувалась з об'єктивних причин.

З метою забезпечення проведення ліцензійного інтегрованого іспиту «Крок 1. Стоматологія» НМУ запропонував Центру тестування закупити разову послугу з проведення призначених на 20.02.2018 року іспитів на підставі разової угоди, яка не передбачала тендерних процедур на суму 104 202,00 грн., однак Центр тестування не прийняв зазначену пропозицію Університету, що підтверджується листами НМУ № 120/5-187 від 14.02.2018 року та Центру тестування № 93 від 16.02.2018 року.

20.02.2018 на виконання Доручення в.о. Міністра ОСОБА_11 від 20.02.2018 року № 15, посилаючись на незабезпечення проведення ліцензійного інтегрованого іспиту «Крок 1. Стоматологія» в НМУ, а також недотримання умов контракту ректором НМУ ОСОБА_2 та директором Державної організації «Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямів підготовки «Медицина» і «Фармація» при Міністерстві охорони здоров'я України» ОСОБА_5, МОЗ видано Наказ № 15-Адм «Про проведення перевірки», п. 3 якого Позивача було відсторонено від виконання повноважень за посадою ректора НМУ на час здійснення перевірки.

Незважаючи на неприбуття Центру тестування для проведення ліцензійного інтегрованого іспиту «Крок 1. Стоматологія» 20.02.2018 року, призначення перевірки та відсторонення ректора ОСОБА_2, НМУ вживав заходів для укладення договору з Центром тестування та забезпечення належного проведення іспитів «Крок» в НМУ протягом 2018 року.

05.03.2018 року НМУ звернувся до Центру тестування із проханням виконати вимоги Наказу МОЗ України № 7 від 15.01.1999 «Про заходи щодо виконання наказу МОЗ України від 14.08.98 р. № 251 «Про затвердження Положення про систему ліцензійних інтегрованих іспитів фахівців з вищою освітою напрямів «Медицина» і «Фармація», відповідно до п. 5.1. якого директор Центру тестування ОСОБА_5 повинна забезпечити організаційні та методичні заходи щодо підготовки та проведення тестових екзаменів ліцензійних інтегрованих іспитів, що підтверджується листом НМУ від 05.03.2018 року № 120/1-293.

Вказані вище обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про вжиття ОСОБА_2, як ректором НМУ, всіх залежних від неї заходів для забезпечення проведення ліцензійного інтегрованого іспиту.

Під час дії оскаржуваних Наказу № 15-Адм та Наказу № 24-Адм, МОЗ та Центр тестування наполягали на застосуванні переговорної процедури закупівлі послуг щодо проведення ліцензійних інтегрованих іспитів, однак Центр тестування не вчинив жодних дій, спрямованих на здійснення закупівлі вказаних послуг відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі», зокрема, не виконав свого обов'язку щодо надання НМУ документів, передбачених ст. 35 Закону України «Про публічні закупівлі».

19.03.2018 НМУ направив Центру тестування проект Договору про закупівлю послуг за державні кошти між Центром тестування при МОЗ України та НМУ на 2018 рік, що підтверджується листом № 120/2-343 від 19.03.2018 року.

26.03.2018 НМУ та Центр тестування року уклали Договір про закупівлю послуг за державні кошти № 33-В.

13.03.2018 року НМУ в черговий раз звернувся до МОЗ із проханням виділити кошти у сумі 456,1 тис. грн. на 2018 рік за рахунок загального фонду державного бюджету по КПКВК 2301070 «Підготовка і підвищення кваліфікації медичних та фармацевтичних, наукових та науково-педагогічних кадрів вищими навчальними закладами ІІІ-ІV рівнів акредитації», оскільки попередні листи НМУ так і залишились без розгляду, що підтверджується листом НМУ № 120/5-319.

МОЗ повідомив НМУ, що фінансове забезпечення діяльності Центру тестування покладено на вищі навчальні заклади з доходів, отриманих ними за надані платні послуги, тобто шляхом використання коштів спеціального фонду, що підтверджується листом № 01.6/72/6818 від 16.03.2018 року.

МОЗ повідомив, що враховуючи вимоги ст. 23, 48, 116 Бюджетного кодексу України, НМУ має право оплатити надані Центром тестування послуги за умови внесення відповідних видатків до Кошторису НМУ на 2018 рік та затвердження таких змін за погодженням з МОЗ.

Відсутність чіткого порядку оплати послуг з проведення ліцензійних інтегрованих іспитів підтверджується й листом Антимонопольного комітету України № 130-29/09-3273 від 19.03.2018.

Суд першої інстанції вірно вказав, що відповідачу було відомо про відсутність коштів у Кошторисі НМУ на 2018 рік на оплату послуг з проведення ліцензійних інтегрованих іспитів, оскільки кошторис НМУ на 2018 рік було затверджено безпосередньо Відповідачем, а також про дії НМУ, спрямовані на укладення договору з Центром тестування на 2018 рік, що підтверджується листом № 120/1-143 від 05.02.2018.

В той же час, всупереч тому, що відповідачу було відомо про дії, вчинені НМУ для укладення договору з Центром тестування, МОЗ України було видано оскаржуваний Наказ № 15-Адм та призначено перевірку забезпечення організації та проведення іспиту «Крок 1. Стоматологія». Головою Комісії перевірки призначено заступника Міністра охорони здоров'я України ОСОБА_8

Наказом № 15-Адм відсторонено від виконання повноважень ОСОБА_2 за посадою ректора НМУ, та ОСОБА_5 за посадою директора Центру тестування. Виконання обов'язків ректора НМУ покладено на ОСОБА_6, директора Центру тестування - на ОСОБА_10 Щодо НМУ було внесено зміни до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме щодо керівника НМУ: підписантом зареєстровано ОСОБА_6. ОСОБА_5 залишено керівником та підписантом Центру тестування.

Наказом № 24-Адм, Наказом № 29-Адм, Наказом № 35-Адм продовжено роботу Комісії, затвердженої Наказом № 15-Адм, та відсторонено Позивача від виконання повноважень ректора НМУ, ОСОБА_5 не відсторонено від виконання повноважень директора Центру тестування.

Відповідач оскаржуваними наказами тричі продовжував роботу Комісії відповідно до доповідної записки заступника Міністра О.В. ОСОБА_8 у зв'язку з необхідністю з'ясування всіх обставин незабезпечення проведення ліцензійного інтегрованого іспиту «Крок 1. Стоматологія» НМУ та відсторонював позивача від виконання повноважень ректора НМУ.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про вищу освіту» засновник (засновники) закладу вищої освіти або уповноважений ним (ними) орган за поданням вищого колегіального органу громадського самоврядування закладу вищої освіти достроково розриває контракт із керівником закладу вищої освіти з підстав, визначених законодавством про працю, чи за порушення статуту закладу вищої освіти та умов контракту.

МОЗ України в своїй апеляційній скарзі посилається на п. 2.2.7 Контракту № 791 від 16.06.2014, за яким Міністерство має право відсторонити Керівника від роботи під час проведення перевірки обставин, що вказують на невиконання чи неналежне виконання ним своїх обов'язків.

В той же час, враховуючи вжиття позивачем заходів на проведення зазначеного вище іспиту, про що, відповідачу було відомо, та що не свідчило про невиконання чи неналежне виконання позивачем своїх обов'язків, у МОЗ України не було підстав для відсторонення позивача.

Відтак, враховуючи викладені обставини справи, Законом України «Про вищу освіту», Положенням про Міністерство охорони здоров'я України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 267, та Статутом НМУ не передбачено повноважень відповідача на відсторонення від виконання повноважень ректора НМУ як керівника установи, за відсутності належних підстав.

Крім того, приписами ст. 46 Кодексу законів про працю України, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Законом України «Про вищу освіту» не передбачені будь-які інші випадки, підстави та можливість відсторонення від роботи керівника вищого навчального закладу.

Суд апеляційної інстанції вказує на відсутність у оскаржуваних наказах посилань на конкретні підстави відсторонення ОСОБА_2 від виконання повноважень ректора НМУ, що свідчить про винесення наказів № 15-Адм, № 24-Адм, № 29-Адм, № 35-Адм за відсутності передбачених законодавством підстав.

В частині посилань апелянта на наявність повноважень державного секретаря на підписання оскаржуваних наказів МОЗ України, що передбачено п.п. 12, 13, 17 ч. 4 ст. 10 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», де зокрема вказано, що з питань, що належать до його повноважень, державний секретар видає накази організаційно-розпорядчого характеру та контролює їх виконання, то такі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, з огляду на таке.

Колегія суддів звертає увагу на положення п. 10-2 Положення про Міністерство охорони здоров'я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 267, ч. 4 ст. 10 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», якими передбачено, що державний секретар МОЗ відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: призначає на посаду та звільняє з посади керівників підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління МОЗ; притягує до дисциплінарної відповідальності керівників державних підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління МОЗ.

Відтак, вказані положення містять конкретний перелік повноважень державного секретаря, що стосуються контролю за діяльністю керівників підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління МОЗ, за якими державний секретар МОЗ має право підписувати документи про призначення та звільнення з посади, а також про притягнення до дисциплінарної відповідальності керівників державних підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління МОЗ.

В той же час, в положеннях нормативно-правових актів, на які посилається апелянт, не міститься повноважень щодо підписання державним секретарем безпосередньо наказів про проведення перевірки та відсторонення керівників державних підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління МОЗ.

Слушно зауважено судом першої інстанції про те, що відповідно до ч. 1 ст. 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Відтак, тимчасове звільнення працівника від виконання трудових обов'язків не відноситься до заходів дисциплінарного стягнення; відсторонення від виконання повноважень не є дисциплінарною відповідальністю.

Колегія суддів критично оцінює аргументи апелянта з посиланням на п. 2.2.7. Контракту № 791 від 16.06.2014, за яким міністерство має право відсторонити Керівника від роботи під час проведення перевірки обставин, що вказують на невиконання чи неналежне виконання ним своїх обов'язків, позаяк апеляційна скарга не містить належного обґрунтування на підтвердження факту невиконання чи неналежного виконання ОСОБА_2 своїх обов'язків на посаді ректора НМУ. Не підтверджено зазначених обставин і відповідними доказами, які б відповідали вимогам ст.ст. 73 - 76 КАС України, а відтак Міністерством охорони здоров'я України, як суб'єктом владних повноважень, не виконано обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України, щодо доказування правомірності своїх рішень.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, який вказав, що накази Міністерства охорони здоров'я України: № 15-Адм "Про проведення перевірки" від 20.02.2018, № 24-Адм "Про продовження перевірки" від 05.03.2018, № 29-Адм "Про продовження перевірки" від 23.03.2018, №35-Адм "Про продовження перевірки" від 15.04.2018 є такими, що винесені з порушенням вимог чинного законодавства, та правомірно скасував такі.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства охорони здоров'я України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2018 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Постанову у повному обсязі складено 03.12.2018)

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя В.П. Мельничук