Справа № 0540/7360/18-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року справа №0540/7360/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В, суддів: Шишова О.О., Блохіна А.А., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року (повне судове рішення складено 17 вересня 2018 року у м. Слов'янську) у справі № 0540/7360/18-а (суддя в І інстанції Кошкош О.О.) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУ ПФУ) звернулось до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 8 серпня 2018 року у розмірі 5100 грн. по ВП № 56749055.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову, оскільки позивачем на виконання рішення суду проведено перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 в межах покладених судом зобов'язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством, а також вживаються дії з виконання рішення суду в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), а тому відсутні підстави вважати, що позивачем не виконується рішення суду. Також зазначив, що пенсійні виплати, передбачені Законом України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-XII), в т.ч. розмір яких було встановлено на виконання рішення суду, мають здійснюватися з урахуванням Постанови №103. Позивач не має можливості здійснити відповідні виплати, нараховані за рішенням суду, в повному обсязі через відсутність коштів відповідного бюджетного призначення, отже просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 08.08.2018 у розмірі 5100,00 гривень по ВП №56749055, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Бусел В.О., при примусовому виконанні виконавчого листа №805/859/18, виданого 26.06.2018 Донецьким окружним адміністративним судом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог (а.с.49-50).

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що пенсійні виплати, передбачені Законом № 2262-XII, в тому числі і ті, розмір яких було встановлено на виконання судових рішень, мають здійснюватися з урахуванням Постанови № 103 та за рахунок коштів Державного бюджету України, наголошує, що вчинив всі залежні від нього дії для забезпечення виплати перерахованої пенсії (а.с.59-62).

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 306 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 26 березня 2018 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №805/859/18-а ГУ ПФУ було зобов'язано здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 з 01 січня 2016 року пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23 грудня 2015 року № 900-VIII, статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Донецькій області від 25.07.2017 року №10311, виходячи із зазначеного у ній розміру грошового забезпечення, а також виплатити недоотриману різницю, що виникла після перерахунку з 01.01.2016 року.

26 червня 2018 року Донецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист про зобов'язання ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2.

11 липня 2018 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області Буселом В.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №56749055 з примусового виконання виконавчого листа №805/859/18-а, виданого Донецьким окружним адміністративним судом. Боржнику був наданий десятиденний строк для виконання рішення суду.

19 липня 2018 року листом №9497/03-2 позивач повідомив відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області про добровільне виконання судового рішення та надав підтверджуючи документи.

Разом з цим, зазначив, що перерахований розмір пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 складає 41816,16 грн. та буде виплачуватися в порядку передбаченому Постановою КМУ №103, тобто до 01.01.2019.

8 серпня 2018 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області винесена постанова про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк судового рішення в сумі 5100,00 гривень. Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зобов'язано виконати рішення протягом десяти робочих днів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, а Постанова № 103 не регулює порядок виконання судових рішень, та її норми в жодному випадку не є підставою для звільнення суб'єкта владних повноважень від виконання обов'язків, що покладені на нього такими рішеннями.

Управлінням про відсутність коштів на виконання рішення суду відповідача не повідомлено, доказів на підтвердження вказаних обставин ні відповідачу, ні суду не надано, також не надано доказів вчинення будь-яких дій на отримання фінансування для виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач протрактувавши рішення суду на власний розсуд, здійснював його виконання в порядку, передбаченому Постановою № 103, не зважаючи на наведені мотиви в цьому рішенні, а тому невиконання рішення суду у справі № 805/859/18-а з цих підстав місцевий суд розцінив як неповажну причину.

Суд апеляційної інстанції із наведеними висновками не погоджується та зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 8 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону України № 2443-VIII від 22.05.2018 (далі - Закон № 2262-XII), виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Частиною 4 статті 63 Закону № 2262-XII встановлено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

21 лютого 2018 року на виконання вказаних положень Закону Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103).

Згідно абзацу 2 пункту 3 Постанови №103 сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету.

Згідно "Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 40/26485, Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Вивченням матеріалів справи встановлено, що за судовим рішенням позивач (в цій справі) зобов'язаний здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_2 з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивачем 02 квітня 2018 року видано розпорядження про перерахунок пенсії ОСОБА_2 та обчислена сума для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року.

Постановою №103 встановлено, що сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету.

За приписами статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно статті 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України.

Постанова №103 у встановленому законом порядку не визнана незаконною, а з державного бюджету України не виділені кошти на фінансування сум перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, обчислених органами Пенсійного фонду України.

Згідно пункту 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 №3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про накладення штрафу належать до відповідальності за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії.

Згідно статті 75 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження", в редакції Закону України №2417-VIII від 15.05.2018 (далі - Закон №1404-VIII), особа не несе відповідальності за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, у разі, якщо таке невиконання, сталося з поважних причин.

З урахуванням встановлених у справі обставин та на підставі аналізу зазначених норм права, суд дійшов висновку про те, що невиконання судового рішення позивачем в частині невиплати суми перерахованої пенсії з 1 січня 2016 року за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 24.01.2018 по справі № 405/3663/13-а, від 21.02.2018 року у справі № 814/2655/14 (номер судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень 71834551, 72404814 відповідно).

В ухвалі від 16 липня 2018 року, якою Верховний Суд відмовив у відкритті провадження як зразкової справи № 811/1469/18 з аналогічним предметом спору, також зазначений висновок про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав відступати від даного висновку щодо застосування норм права.

Слід зазначити також, що в листі Пенсійного фонду України Головним управлінням Пенсійного фонду України в областях та місті Києві від 06.07.2018 № 22434/23-21 підтверджується, що Пенсійний фонд України сформував потребу в бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та направив її до Міністерства соціальної політики України, як до головного розпорядника бюджетних коштів.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до вимог ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - скасувати, оскільки суд першої дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Главою 8 Розділу І Кодексу адміністративного судочинства України регламентовано процесуальні питання, пов'язані зі сплатою судового збору та розподілом судових витрат.

За приписами ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року у справі № 0540/7360/18-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 08.08.2018 у розмірі 5100,00 гривень по ВП №56749055, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Бусел В.О., при примусовому виконанні виконавчого листа №805/859/18, виданого 26.06.2018 Донецьким окружним адміністративним судом.

Повне судове рішення - 06 грудня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

А.А. Блохін

О.О. Шишов