Справа № 2а-17876/12/2670
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2018 року

Київ

справа №2а-17876/12/2670

адміністративне провадження №К/9901/12408/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2016 року (суддя Кобилянський К.М.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року (судді: Троян Н.М. (головуючий), Бужак Н.П., Твердохліб В.А.) у справі №2а-17876/12/2670 за позовом Приватного підприємства "Елпіс-Україна" до Київської міської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Приватне підприємство "Елпіс-Україна" (далі - позивач, Підприємство) звернулось до суду з позовом, з урахуванням уточнень, до Київської міської митниці ДФС (далі - контролюючий орган, митний ораган), Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару від 10.12.2012 №100190000/2012/313284/2; зобов'язання митного органу підготувати висновок про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів у розмірі 34 320,90 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та застосуванні другорядного методу (резервного) визначення митної вартості товарів, оскільки позивачем до декларації митної вартості були додані документи, що підтверджують митну вартість. Натомість всі зауваження контролюючого органу не свідчать про неповноту чи про недостовірність відомостей щодо митної вартості імпортованих товарів, що вказані в поданих документах, а тому рішення про коригування митної вартості товарів прийнято відповідачем всупереч вимог Митного кодексу України та підлягає скасуванню.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Справа розглядалась судами неодноразово.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товару від 10.12.2012 №100190000/2012/313284/2, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що надані позивачем документи для проведення митного оформлення підтверджують заявлену митну вартість товару за основним методом (за ціною договору), натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв оскаржуване рішення, оскільки правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна неможливість застосування основного методу не були спростовані контролюючим органом, посилання останнього на наявність розбіжностей в документах та недостовірність зазначених в них відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена чи підлягає сплаті за ці товари, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

В частині відмови в задоволенні вимоги Підприємства про зобов'язання митного органу підготувати висновок про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів у розмірі 34 320,90 грн суди вказали, що Підприємству 16.12.2013 з державного бюджету повернуто суми надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 34 320,90 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Київська міська митниця ДФС подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2016 року, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Підприємства.

6. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що фірмою «Elpis» (Латвія) (продавець) і ПП «Елпіс-Україна» (покупець) укладений контракт № 01/10 від 05.07.2004 на поставку товару. Кількість та номенклатура товару, що постачається, зазначаються в додатках до цього контракту. Товар постачається на умовах СІР м. Київ в редакції Інкотермс 2000 року. Датою поставки вважається дата митного оформлення товару в країні імпорту.

28.11.2012 сторонами підписаний додаток №81/12 від 28.11.2012 до контракту №01/10 від 05.07.2004, згідно якого узгоджено поставку партій товару - «чорнослив 60/70, походження Чилі, виробник: Frutexsa» в кількості 12 010 кг, за ціною 2,54 доларів США за 1 кг, та відповідно 30 505,40 доларів США за партію товару, та «чорнослив 60/70, походження Чилі, виробник: Pacific Nuts & Dried fruits» в кількості 9 990 кг, за ціною 2,54 доларів США за 1 кг, вартістю 25 374,60 доларів США за партію товару. За умовами цього додатку від 28.11.2012 товар постачається від імені фірми «Elpis» (Латвія) на користь ПП «Елпіс-Україна»: 03191, Україна, м. Київ, вул. Будіндустрії, 7 на умовах FCA Гданськ. Умови оплати - згідно контракту № 01/10 від 05.07.2004. Всі інші пункти контракту залишаються для виконання у повному обсязі, згідно його доповнень і додатків.

5 грудня 2012 року, згідно інвойсу від 03.12.2012 №ZK201208480, позивачем здійснено ввезення на митну територію України товару - чорнослив 60/70 без кісточки (Dried pitted prunes ashlock 60/70), походження Чилі в обсязі 22000 кг вартістю 55 880 дол.США, в тому числі за ціною 2,54 дол.США за 1 кг.

З метою митного оформлення придбаного товару, уповноваженим ПП «Елпіс-Україна» декларантом - ТОВ «Бронто», 10.12.2012 до митниці подана вантажна митна декларація (ВМД) №10019000/2012/343929, а також товаросупровідні та комерційні документи: контракт № 01/10 від 05.07.2004 з усіма додатками та доповненнями до нього (в тому числі додатком № 81/12 від 28.11.2012); рахунок-фактуру (інвойс) №ZK201208480 від 03.12.2012; міжнародну автомобільну накладну (CMR) № 0475137 від 03.12.2012; прайс-лист виробника; договір про перевезення; довідку перевізника № 06/12 від 06.12.2012 про вартість перевезення; копію митної декларації країни відправлення №12PL322020E0030572 від 03.12.2012; сертифікат походження товару № PL/MF/AF0032657 від 03.12.2012, декларація митної вартості товарів від 10.12.2012.

Митна вартість товару заявлена позивачем за основним методом - за ціною договору.

У зв'язку із виникненням сумніву стосовно достовірності наданих декларантом до митного оформлення відомостей, митним органом згідно ст. 53 Митного кодексу України запропоновано надати позивачу впродовж 10 календарних днів додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контракту) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третіми особами на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних або подібних товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості товарів, які є ідентичними або подібними оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляція).

На виконання вказаних вимог позивач повідомив митницю про відсутність можливості надати витребувані документи.

10 грудня 2012 року митним органом прийнято оскаржуване рішення №100190000/2012/313284/2 про коригування митної вартості товарів, скоригувавши її на рівні 78 100 дол. США за ціною 3,55 дол. США за один кг.

Рішення про коригування митної вартості обґрунтовано тим, що надані документи містять не повні відомості (у наданих документах містяться розбіжності), а саме: в інвойсі вказано, що вартість упаковки включено в ціну товару, але не можливо виділити і провести розрахунок ціни упаковки; подані до оформлення інвойси від продавця та третіх осіб під одним номером та продатовані однією датою 03.12.2012, що також викликає сумніви; в наданому прайс-листі продавця не вказано умови поставки.

У подальшому, 11.12.2012 позивачем подано ВМД №100190000/2012/344148, згідно якої товари випущені у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до розд. Х Митного кодексу України та сплачено податок на додану вартість товару в сумі 124 850,66 грн.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги контролюючий орган посилається на невідповідність висновку судів першої та апеляційної інстанцій фактичним обставинам справи, які, на думку контролюючого органу, полягають у безпідставному визначенні позивачем митної вартості товару за ціною договору, з огляду на ненадання позивачем витребуваних додаткових документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості та ціни товару, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, на підставі яких проводився розрахунок, та які б підтверджували числові значення складових митної вартості та ціни товару, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, на підставі яких проводився розрахунок.

9. Підприємством відзив (заперечення) на касаційну скаргу надано не було.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Конституція України:

10.1. Стаття 19.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

11. Митний кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

11.1. Частина 1 статті 49.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

11.2. Частина перша статті 52.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

11.3. Частина друга статті 53.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

11.4. Частина третя статті 53.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

11.5. Частина четверта статті 53.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

11.6. Частина п'ята статті 53.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

11.7. Частина перша статті 54.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

11.8. Частина друга статті 54.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

11.9. Частина третя статті 54.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

11.10. Частина шоста статті 54.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

11.11. Частина сьома статті 54.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

11.12. Частина перша статті 57.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

11.13. Частина друга статті 57.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

11.14. Частина третя статті 57.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

11.15. Частина четверта статті 57.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

11.16. Частина восьма статті 57.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.

13. Обов'язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

14. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

15. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

16. Митний орган зобов'язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

17. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

18. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

19. Судами встановлено, що позивачем надано всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, які містять складові вартості товару, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товару, та не містять неточностей чи розбіжностей.

20. Натомість, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

21. Сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв'язку з тим, що надані документи, на думку контролюючого органу не підтверджували вартості, так як містять не повні відомості та розбіжності, суди попередніх інстанцій обґрунтовано відхили, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були надані відповідачу під час проведення митних процедур.

Посилання контролюючого органу, як на підставу для невизнання заявленої позивачем вартості імпортованого товару, на те, що вартість упаковки включено в ціну товару, але не можливо виділити і провести розрахунок ціни упаковки суди обґрунтовано не взяли до уваги, оскільки товар поставлявся на FCA, що включає в себе вартість пакування, а неможливість виділити з вартості товару і провести розрахунок ціни упаковки, не є підставою стверджувати, що заявлена мита вартість не відповідає вартості визначеній в контракті.

Судами було встановлено, що вартість оцінюваної партії товару згідно інвойсу продавця фірми «Elpis» від 03.12.2012 №ZK201208480 становила 55 880 дол. США на умовах поставки FCA Гданськ (в тому числі за ціною 2,54 дол. США за один кілограм продукції) та включала в себе вартість пакування. Враховуючи визначені правила поставки на умовах FCA та умови контракту №АР 12/11-15 від 15.11.2012 між фірмами «Atlanta Poland S.A.» і «Elpis», суди дійшли висновку, що продавець при реалізації оцінюваної партії товару не ніс витрати на транспортування та страхування товару, а вартість оцінюваної партії товару фактично складалася з вартості придбання (по 2,53 дол. за один кілограм) та витрат на пакування товару.

Суди обґрунтовано не взяли до уваги і посилання митного органу на те, що подані до оформлення інвойси від продавця та третіх осіб під одним номером та продатовані однією датою, оскільки обставина щодо однаковості дат і номерів інвойсів виробника товару фірми «Atlanta Poland S.A.» за контрактом № АР 12/11-15 від 15.11.2012 та продавця товару фірми «Elpis» за контрактом № 01/10 від 05.07.2004 ніяким чином не впливає на зміст таких документів щодо вартості товару.

Щодо не зазначення в прайс-листі продавця умови поставки, то як правильно зазначили суди попередніх інстанцій єдина форма прайс-листа як довідника цін (тарифів) на товари та/або види послуг, не затверджена на законодавчому рівні, а тому відсутність у прайс-листі умов поставки не може бути достатньою підставою для неврахування вказаних у такому прас - листі цін, особливо у тому разі, якщо така (ціна) відповідає цінам, підтверджені й іншими первинними документами.

22. Колегія суддів також погоджується і з висновком судів попередніх інстанцій в частині відмови в задоволенні позовних вимог Підприємства щодо зобов'язання митного органу підготувати висновок про повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів у розмірі 34 320,90 грн, оскільки як встановлено судами та не спростовано позивачем, останньому 16.12.2013 було повернуто суми надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 34 320,90 грн, що підтверджено копією електронного платіжного доручення Державної казначейської служби України № 42910 від 16.12.2013, яка наявна в матеріалах справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

23. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи.

24. Враховуючи встановлені обставини справи, а також правове регулювання спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість всупереч частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття рішень судами) контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

25. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи статті 49, 51, 52, 53, 57, 58 Митного кодексу України, приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року слід залишити без задоволення.

26. Відповідно до п. 1 частини першої ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

27. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Київської міської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року у справі №2а-17876/12/2670 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду