Справа № 2040/7710/18
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Єгупенко В.В.

03 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 2040/7710/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Старостіна В.В.

суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департамента реєстрації Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 по справі № 2040/7710/18, за адресою: вул. Мар'їнська, 18-Б-3, м. Харків, 61004

за позовом ОСОБА_1

до Департамента реєстрації Харківської міської ради

про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2018, позивач ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департамента реєстрації Харківської міської ради, в якому просила суд:

- визнати протиправним рішення № 42411155 від 06.08.2018 державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2, Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області, яким відмовлено у внесенні змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- зобов'язати Департамент реєстрації Харківської міської ради внести зміни (погашення запису в РПВН) до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкту за реєстраційним № 3137354, а саме нежитлового вбудованого приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2018, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним рішення № 42411155 від 06.08.2018 державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2, Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області, яким відмовлено у внесенні змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зобов'язано Департамент реєстрації Харківської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про внесення зміни (погашення запису в РПВН) до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкту за реєстраційним № 3137354, а саме нежитлового вбудованого приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1.

В іншій частині позову - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту реєстрації Харківської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем, Департаментом реєстрації Харківської міської ради, подано апеляційнну скаргу, в якій, вказуючи на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасникв справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_3 є матір'ю позивача - ОСОБА_1.

12 грудня 2000 року ОСОБА_3 набула права власності за договором купівлі-продажу на квартиру № 9, яка складається з 3 (трьох) кімнат, загальною площею 85,5 кв.м, у тому числі жилої 58,9 кв.м, в будинку № АДРЕСА_1.

07 серпня 2001 року ОСОБА_3 придбала за договором купівлі-продажу вбудоване нежитлове приміщення площею 12,9 кв.м, розташоване за адресою АДРЕСА_1, зареєстровано за №740 Донецьким Бюро технічної інвентаризації, про що свідчить реєстраційне посвідчення від 17.10.2001.

Зазначене майно було отримано позивачем у спадщину після смерті матері, на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2-497 від 06.11.2003, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформовано приватним нотаріусом ОСОБА_4

Відповідно до довідки, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно реєстраційний номер об'єкта вказаного нежитлового приміщенні - 3137354.

Одночасно із нежитловим приміщенням позивачем була отримана на підставі того самого свідоцтва про право на спадщину № 2-497 від 06.11.2003 квартира номер 9, яка складається з трьох кімнат площею 85,5 кв.м, розташована в будинку АДРЕСА_1.

Матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була перепланована позивачем з приєднанням викупленого нежитлового приміщення, про що їй Управлінням комунального господарства Донецької міської ради було видано свідоцтво на право власності на квартиру від 06.04.2005, відповідно до якого ОСОБА_1 належить чотирикімнатна квартира, загальною площею 96,7 кв.м, житловою площею 60,3 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

За договором купівлі продажу квартири від 12.02.2013 за реєстраційним номером № 573 позивач продала зазначену квартиру №9, яка складається з чотирьох кімнат, загальною площею 96,7 кв. м, житловою площею 60,3 кв.м в будинку номер двадцять вісім "а", розташованому по АДРЕСА_1.

Як зазначає ОСОБА_1, їй стало відомо, що в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за нею обліковується нежитлове приміщення площею 12,9 кв. м. з реєстраційним номером об'єкта 3137354, що в свою чергу стало підставою для звернення ОСОБА_1 до державного реєстратора із відповідною заявою про скасування даного запису.

Рішенням № 42411155 від 06.08.2018 державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Департаменту реєстрації Харківської міської ради відмовила у внесенні змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з реєстраційним номером НОМЕР_2, з посиланням на те, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем були надані всі необхідні документи для внесення зміни (погашення запису в РПВН) до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкту за реєстраційним № 3137354. Також, суд першої інстанції дійшов висновку щодо зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача щодо внесення зміни (погашення запису в РПВН).

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб'єкта управління об'єктами державної власності, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

Пунктом 45 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 червня 2018 р. № 484) визначено, що у разі державної реєстрації прав, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 р. в архівній складовій частині Державного реєстру прав, після внесення до Державного реєстру прав відомостей, передбачених пунктами 41, 42 та 44 цього Порядку, державний реєстратор проставляє у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та/або Державному реєстрі іпотек відмітку про погашення такого запису.

Статтею 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у внесенні змін до Державного Реєстру.

Колегією суддів встановлено, що приймаючи рішення про відмову у внесенні змін до запису (погашення запису в РПВН) до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкту за реєстраційним № 3137354, відповідач послався на п. 4 ст.1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а саме на те, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що позивачем були надані всі необхідні документи для внесення зміни (погашення запису в РПВН) до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкту за реєстраційним № 3137354, а саме нежитлового вбудованого приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1.

Зокрема, актом державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації від 27.12.2000 встановлено, що перепланування квартири АДРЕСА_1 відбулося з приєднанням викупленого нежитлового приміщення в житловому будинку № АДРЕСА_1, загальною площею 12,9 кв.м.

Після вказаного перепланування об'єкт має таки показники: квартира №9 складається з чотирьох кімнат, загальною площею 96,7 кв.м, житловою площею 60,3 кв.м в будинку номер двадцять вісім "а", розташованому по АДРЕСА_1.

Зазначена квартира була відчужена позивачем за договором купівлі продажу квартири від 12.02.2013 за реєстраційним номером № 573.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем були надані копії всіх документів, що підтверджують виникнення та припинення права власності на майно, щодо погашення реєстрації якого виник спір.

Відмовляючи у внесенні змін (погашення запису в РПВН) до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкту за реєстраційним № 3137354, а саме нежитлового вбудованого приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1, відповідачем не взято до уваги вищевикладені обставини, що призвело до винесення незаконного рішення № 42411155 від 06.08.2018.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

За такого правового врегулювання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для повного захисту прав позивача в рамках заявлених позовних вимог, необхідно зобов'язати відповідача - Департамент реєстрації Харківської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про внесення зміни (погашення запису в РПВН) до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкту за реєстраційним № 3137354, а саме нежитлового вбудованого приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1, з урахуванням обставин, викладених у рішенні суду.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні взаємовідносини та дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визначе, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та працесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департамента реєстрації Харківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 по справі № 2040/7710/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя В.В. Старостін
Судді С.С. Резнікова А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 06.12.2018.