Справа № 826/4226/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 грудня 2018 року № 826/4226/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк»

до

Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м.Києві

про

визнання протиправною бездіяльності, зобов'язати вчинити дії ,

Суд прийняв до уваги таке:

Комунальний заклад «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» (надалі – КЗ «Парк культури та відпочинку «Гідропарк», позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі – ДПІ у Дніпровському районі, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності відповідача по не проведенню списання безнадійної заборгованості та зобов’язання списати безнадійний податковий борг.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Просив суд розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача заперечень по суті заявлених позовних вимог не надав, лише подав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв’язку з великою навантаженістю.

Суд, на підставі частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент проведення судового засідання) ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Враховуючи приписи даної статті, суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, та викладено його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

У 2008 році Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі м. Києва проведено позапланову виїзну перевірку здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати плати за землю (земельного податку, орендної плати за землю) в Комунальному закладі «Парк культури та відпочинку «Гідропарк»».

За результатами зазначеної перевірки складено акт від 15 вересня 2008 року № 3554/23-916-02221219, яким Комунальним закладом «Парк культури та відпочинку «Гідропарк»» порушено норми податкового законодавства з земельного податку, а саме: ст. 14 Закону України «Про плату на землю» внаслідок неправомірного застосування пільг при розрахунку земельного податку за 2006-2007 pp. та І півріччя 2008 року.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення від 26.09.2008 № /0 про сплату податкового зобов'язання в розмірі 4167268,34 грн, в тому числі штрафні санкції - 1389089,45 грн в рахунок погашення податкового боргу земельного податку.

Комунальним закладом «Парк культури та відпочинку «Гідропарк»» податкове повідомлення-рішення від 26.09.2008 № /0 оскаржувалось в судовому порядку до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.04.2009 у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.04.2009 – без змін.

В подальшому відповідач скористався своїм правом на судове стягнення податкового боргу і подав позов до суду про стягнення заборгованості в розмірі 4 266389,78 грн з Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк»».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.09.2015 відмовлено в задоволенні позову на підставі відсутності доказів щодо винесення контролюючим органом другої податкової вимоги. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2015 апеляційну скаргу відповідача залишив без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.09.2015 - без змін.

03 жовтня 2016 року Комунальним закладом «Парк культури та відпочинку «Гідропарк»» надіслано заяву № 40 відповідачу про списання безнадійного боргу.

Відповідач надіслав листом від 17.10.2016 вих. № 13154/10/26-53-17-10), повідомив, що списання безнадійного боргу відбувається відповідно до Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків», затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача по не проведенню списання безнадійної заборгованості, з урахуванням чого і звернувся до суду з даним позовом та просить його задовольнити.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до пп.101.2.3 п.101.2 ст.101 Податкового кодексу України визначено, що під терміном «безнадійний» розуміється податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Пунктами 101.4 та 101.6 ст.101 Податкового кодексу України передбачено, що органи стягнення відкликають розрахункові документи, якими передбачено стягнення пені, штрафних санкцій та безнадійного податкового боргу, списаних відповідно до цього Кодексу. Контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 102.4 ст.102 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Процедура списання безнадійного податкового боргу визначена порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.10.2013 № 577 (далі - Порядок).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1. цього Порядку під терміном «безнадійний податковий борг» слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу Податкового кодексу України.

Згідно з п.3.1 Порядку № 577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Пунктом 3.2 Порядку № 577 передбачено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів.

З аналізу вищевказаних норм, слідує що податковий борг вважається безнадійним та підлягає списанню тільки після прийняття відповідного рішення керівником органу.

Відповідно до п.4.1 Порядку № 577 у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал.( п. 4.4 Порядку № 577).

Разом з тим, суд зазначає, що Законом України від 21.12.2016 № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема, статтею 19-1 визначено функції контролюючих органів, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 19-1.1.24 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов'язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.

Державні податкові інспекції, згідно з положеннями статті 19-3 Податкового кодексу України, здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

Відповідно до підпункту 20.1.29 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством.

Як вбачається з вищевикладеного, у зв'язку з внесенням змін до Податкового кодексу України, державні податкові інспекції наразі не наділені такими повноваженнями як списання безнадійного податкового боргу.

Таким чином, судом встановлено, що на даний час ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві не має жодних повноважень щодо списання безнадійного податкового боргу позивача. Такі повноваження, відповідно до Податкового кодексу України, мають лише Головні управління ДФС.

З огляду на викладене, відповідач по справі (ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві) позбавлений можливості вчинити дії, щодо яких заявлений позов, а тому адміністративний позов подано до неналежного відповідача.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не списання безнадійного податкового боргу Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк», суд зазначає наступне.

Дії суб'єкта владних повноважень - активна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб.

Бездіяльність суб'єкта владних повноважень - пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи (наприклад, неприйняття рішення за заявою особи, неоприлюднення нормативно - правового акту тощо).

З огляду на встановлені у суді обставини та враховуючи, що позивачу не було відмовлено у списанні безнадійного податкового боргу, а листом від 17.10.2016 за № 13154/10/26-53-17-10 повідомлено позивача про Порядок відповідно до якого відбувається таке списання, відповідно суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо несписання безнадійного податкового боргу Комунального Закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.139 КАС України на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві щодо несписання безнадійного податкового боргу Комунального Закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» () у розмірі 4167268,34 (чотири мільйони сто шістдесят сім тисяч двісті шістдесят вісім грн. 34 коп.) гривень, в тому числі штрафні (фінансові) санкції - 1 389089, 45 (один мільйон триста вісімдесят дев'ять тисяч вісімдесят дев'ять грн. 45 коп.) гривень, який виник на підставі повідомлення-рішення від 26 вересня 2008 року №/0.

В решті позову відмовити.

Присудити на користь Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» (, 02660, м.Київ, острів Передмістна Слобідка, 1) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, 02094, м.Київ, бул.Верховної Ради, буд.24-Б).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій