Справа № 813/1207/18
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/447/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Судової-Хомюк Н.М., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 року (головуючий суддя Гавдик З.В., м. Львів, повний текст складено 01.08.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання незаконним і скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України за № 6-дс від 02.03.2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України № 6-дс від 02.03.2018 року про результати розгляду дисциплінарного провадження.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що його слід скасувати, з огляду на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ст.65 Закону України «Про державну службу» підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 66 Закону України «Про державну службу» до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення, - догана.

Дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2 - 4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії, (ч. 1 ст. 66 Закону України «Про державну службу»)

За результатами розгляду дисциплінарної справи у діях начальника відділу ПСП торгівельної галузі Львівського управління офісу ВПП ОСОБА_1, виявлено вчинення дисциплінарного проступку, що полягає у неналежному виконанню службових обов'язків, в частині відпрацювання платників групи ризику, а саме відпрацювання не в повному обсязі питання правомірності формування суб'єктами господарювання податкового кредиту з ПДВ від контрагентів-постачальників, які не декларують податкові зобов'язання.

У зв'язку з цим, комісією вирішено рекомендувати на підставі ст.ст.65, 66 Закону України «Про державну службу» застосувати до начальника відділу податкового супроводження підприємств торгівельної галузі Львівського управління Офісу ВПП ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежному виконанню службових обов'язків.

Відповідно до ч. 11 ст.69 Закону України «Про державну службу» суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Викладене спростовує висновок суду першої інстанції що «Також, в спірному наказі взагалі відсутні посилання на подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ, яке є обов'язковим для розгляду суб'єктами призначення».

Згідно наказу офісу ВПП ДФС від 02.03.2018 №6-дс «Про результати розгляду дисциплінарного провадження» начальником Офісу ВПП за неналежне виконання службових обов'язків оголошено догану начальнику відділу податкового супроводження підприємств торговельної галузі Львівського управління офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене, наказ офісу ВПП ДФС від 02.03.2018 №6-дс «Про результати розгляду дисциплінарного провадження» виданий правомірно та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ офісу великих платників податків ДФС України від 28.02.2018 № 12887/28-10-08-02/ДК та доповідної записки начальника Львівського управління офісу великих платників податків ДФС від 13.12.2017 № 72924/28-148-01 наказом офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України за № 6-дс від 02.03.2018 за неналежне виконання службових обов'язків оголошено догану начальнику відділу податкового супроводження підприємств торгівельної галузі Львівського управління офісу великих платників ДФС ОСОБА_1 Наказ видано на підставі статей 65, 66 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-УІІІ.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ст. 64 Закону України «Про державну службу» державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом, за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни. Відповідно до цього наказу підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало неналежне виконання, на думку відповідача, ОСОБА_1 службових обов'язків, однак, в оскаржуваному наказі відсутні обставини та юридична кваліфікація вчиненого позивачем проступку. Ні з оскаржуваного наказу, ні з матеріалів дисциплінарної справи неможливо встановити, який службовий обов'язок позивачем не виконано належним чином або реалізацію якого заходу підпорядкованими йому працівниками позивач не організував або не проконтролював.

Згідно з ч. 1 ст. 65 Закону України «Про державну службу» підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст. 66 цього ж Закону, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частиною 2 ст. 77 цього Закону у рішенні про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Cтаттею 75 Закону України «Про державну службу» передбачено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб'єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Згідно письмових пояснень від 15.12.2017, у яких ОСОБА_1 детально описав роботу, яка була здійснена ним та працівниками відділу, який він очолює стосовно підприємств, вказаних у доповідній записці, надав показники роботи підпорядкованого йому відділу за період, що перевірявся та просив дисциплінарну комісію врахувати ці пояснення. Проте ні подання, ні доповідна записка, ні оскаржуваний наказ не містять висновків щодо прийняття чи неприйняття до уваги наданих позивачем пояснень.

Судом першої інстанції з'ясовано, що у спірному наказі відсутні посилання на подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ офісу великих платників податків ДФС України від 28.02.2018 № 12887/28-10-08-02/ДК та відсутній стислий виклад обставин справи, хоча рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення приймає суб'єкт призначення на підставі подання дисциплінарної комісії, яке є обов'язковими для розгляду суб'єктами призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України «Про державну службу» державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення, або постановлення відповідної окремої ухвали суду.

Згідно ч. 1 ст. 67 цього ж Закону дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

Згідно ч. 2 цієї статті обставинами, що пом'якшують відповідальність державного службовця, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; 3) високі показники виконання службових завдань, наявність заохочень та урядових відзнак, урядових і державних нагород; 4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 цього ж Закону для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Згідно ч. 10 цієї статті результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

Згідно ч. 11 цієї статті суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Згідно ч. 2 ст. 74 цього ж Закону дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Згідно ст. 76 цього ж Закону, державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Згідно до ч. 2 ст. 77 цього ж Закону, у рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

З огляду на вище наведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 року по справі № 813/1207/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Н.М. Судова-Хомюк

Т.І. Шинкар

Повний текст складено 06.12.2018