Справа № 816/2013/18
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 816/2013/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Бондара В.О.

суддів: Калиновського В.А. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представників сторін: позивача - ОСОБА_1, відповідача - Бондаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду, від 31.08.2018, суддя Н.Ю. Алєксєєва, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 повний текст складено 04.09.18 по справі № 816/2013/18

за позовом ОСОБА_3

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3, позивач,) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області (далі по тексту - ГУ ДФС у Полтавській області, відповідач), в якій просила суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29.01.2018 №, №.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 року адміністративний позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, б.4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 29 січня 2018 року №.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 29 січня 2018 року №.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 312,12 грн (одна тисяча триста дванадцять гривень дванадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області ().

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, винесення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги вказує на те, що діючи відповідно до ст. 20 та 21 Податкового кодексу України, забезпечуючи виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та повною мірою використовуючи надані законодавством права, правомірно винесено податкові повідомлення - рішення № від 29.01.2018 та № від 29.01.2018, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, як цього вимагає ст. 19 Конституції України. Так, з викладених підстав вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити.

Позивач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, а також його представник у судовому засіданні зазначив, що для сплати податку за інвестиційний прибуток, у вигляді нерухомого майна (7/200 часток нежитлового приміщення по АДРЕСА_2) необхідно знати його вартість, для вирахування доходу у вигляді позитивної різниці. Розраховуючи вартісний показник бази оподаткування контролюючим органом взято експертну оцінку НКВП "Тезіс" від 26.02.2015 року, згідно із якою балансова вартість приміщення по АДРЕСА_2, яке передано у власність ОСОБА_3 склала 488228,07 грн. та податкову звітність ТДВ "Рубін" за 2015 рік, у якій останній декларує розрахунки із вибувшим учасником товариства в сумі 1408937,34 грн. Однак, виходячи із дати реєстрації за позивачем права власності, на спірне нежитлове приміщення (18.03.2013 року), інвестиційний прибуток отримано саме у 2013 році, а не у 2015 році. Позивач вважає, що для розрахунку бази оподаткування необхідно використовувати оцінку вартості об'єкта нерухомості саме на 2013 рік (111289,50 грн.), адже як свідчить експертна оцінка НКВП "Тезіс" від 26.02.2015 року та податкова звітність ТДВ "Рубін" за 2015 рік на протязі двох років вартість об'єкта оподаткування істотно змінилась (488228,07 грн). Враховуючи викладені доводи та надані в судовому засіданні пояснення вважає протиправними податкові повідомлення-рішення від 29.01.2018 року №, №, які підлягають скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 14.12.2017 року по 20.12.2017 року ГУ ДФС у Полтавській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 з питань правильності та повноти визначення доходу за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року; нарахування і сплату податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

За результатами проведеної перевірки складений акт №1780/16-31-13-11-16/НОМЕР_1 від 28.12.2017 року (а. с. 9-17), яким зафіксовано порушення:

- порушення п.п.170.2.2, п.п.170.2.6, п.170.2 ст. 170 Податкового кодексу України від 22.12.2010 року із змінами і доповненнями, а саме: включення до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік неправдивих перекручених даних стосовно суми отриманого загального фінансового результату від операцій з інвестиційними активами за наслідками звітного (податкового) року;

- порушення п.163.1 ст.163, п.164.2.8 п.164.2 ст.164, п.п.167.5.1 п.164.5 ст.167, п.п.170.2.2, 170.2.6 п.170.2 ст. 170 Податкового кодексу України у результаті чого занижено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся (за звітний 2015 рік) на суму 97645,61 грн.;

- порушення п.п.12 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України у результаті чого занижено суму грошового зобов'язання по військовому збору за період, що перевірявся (за звітний 2015 рік) на суму 7323,42 грн.

Як вбачається із акту перевірки, контролюючим органом встановлено, що згідно наявної податкової інформації ПТДВ "Рубін" (і.к. ) поданому до ДПІ у м. Полтаві розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку за 2 квартал 2015 року (вх.№ від 27.07.2015) відображено виплату фізичній особі-платнику податків ОСОБА_3 у 2 кварталі 2015 року доходу за ознакою доходу " 112" (інвестиційний дохід) у сумі 488228,07 грн.

Так, ОСОБА_3, разом з іншими громадянами, була учасником Полтавського товариства з додатковою відповідальністю "Рубін". Розмір внеску до статутного фонду ОСОБА_3 становить 4900,00 грн.

ОСОБА_3 було подано нотаріально засвідчену заяву від 31.07.2006 про добровільний вихід зі складу учасників (засновників) ПТДВ "Рубін". Загальними зборами учасників ПТДВ "Рубін", затверджених протоколом №3 від 03.07.2006, прийнято рішення задовольнити заяви про добровільний вихід із складу учасників ПТДВ "Рубін" з відступленням шляхом відчуження приміщення за адресою АДРЕСА_2, яке належить ПТДВ "Рубін", на користь ОСОБА_3, згідно часток в статутному фонді та майні товариства.

Протоколом загальних зборів учасників ПТДВ "Рубін" від 20.02.2007 скасовано рішення від 31.07.2006 (протокол №3, питання 11) зборів учасників ПТДВ "Рубін" та затверджено наступні шляхи виконання рішення вищого органу товариства, відповідно до протоколу №3 від 31.07.2006, а саме: прийнято рішення про реорганізацію товариства шляхом створення нової юридичної особи з передачею по розподільчому балансу приміщення та якщо ОСОБА_4, ОСОБА_3 ОСОБА_5 будуть створювати напружені відносини в товаристві - розрахуватися з ними грошовими коштами.

Не погодившись з рішенням зборів учасників ПТДВ "Рубін", ОСОБА_3 звернулася до Господарського суду Полтавської області

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 07.10.2008 по справі №13/123, зобов'язано ПТДВ "Рубін" виконати обов'язок в натурі (рішення вищого органу товариства) виділити ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 частину майна у вигляді нежитлового приміщення, площею 57,7 кв.м., яке становить 1/10 частину житлового будинку по АДРЕСА_2.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04.03.2013 по справі №554/1882/13-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23.09.2013, визнано за ОСОБА_3 зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3, податковий номер НОМЕР_1, право власності на нежитлове приміщення площею 57,7 кв. м., яке становить 7/200 житлового будинку по АДРЕСА_2 та складається в житловому будинку А-4 з : торгової зали - 1 площею 37,6 кв. м., кабінету - 2 площею 14,3 кв. м., коридору - З площею 2,9 кв. м., вмивальні - 4 площею 1,3 кв. м., вбиральні - 5 площею 1,6 кв. м.

Реєстраційною службою Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 18.03.2013 року зареєстровано право приватної, спільної часткової власності за ОСОБА_3 (номер запису про право власності 437390 від 18.03.2013) на 7/200 нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1.

На підставі договору дарування від 24.04.2013, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, ОСОБА_3 подаровано свою частку (7/200) у праві власності на нежитлове приміщенні за адресою АДРЕСА_2, що зареєстровано в реєстрі за № 292, ОСОБА_6.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2013 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 березня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 вересня 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15 липня 2014 року у справі № 554/1882/14-ц (провадження № 2/554/827/2014) визнано, зокрема, право спільної часткової власності ОСОБА_3 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, податковий номер НОМЕР_1, на частку у праві спільної часткової власності на нежитлове приміщення площею 57,7 кв.м., яке становить 7/200 житлового будинку по вулиці Жовтневій 25а у м.Полтаві та складається в житловому будинку "А-4" з: торгової зали - 1 площею 37,6 кв.м., кабінету - 2 площею 14,3 кв.м., коридору - 3 площею 2,9 кв.м., вмивальні - 4 площею 1,3 кв.м., вбиральні - 5 площею 1,6 кв.м. набутим з " 31" липня 2006 року.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 28 серпня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року по справі № 554/1882/14-ц, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 28 серпня 2014 залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2015 року, в допуску до провадження Верховного Суду України зазаявою Полтавського товариства з додатковою відповідальністю "Рубін" про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.11.2014 відмовлено.

У зв'язку з прийняттям Вищим спеціалізованим судом України ухвали від 27.04.2015 року про відмову в допуску до провадження справи до Верховного Суду України та набрання законної сили рішення Октябрського суду м. Полтави по справі № 554/1882 ПТДВ "Рубін", на підставі наказу від 30.04.2015 року № 8 проведено розрахунки з вибулими учасниками товариства. ПТДВ "Рубін" з балансу товариства списано основні фонди у вигляді приміщення вулиці Жовтневій № 25а за балансовою вартістю у сумі 1408937,34 грн.

Товариством нараховані суми інвестиційного прибутку, які отримали вибулі учасники товариства згідно часток визначених судом, зокрема, ОСОБА_3, у сумі 488 228,07 грн. та повернуто внесок до статутного фонду ОСОБА_3 у сумі 4900 грн.

Операції по розрахунку із вибулими учасниками відображено у податковому облік шляхом подання до контролюючого органу Податкового розрахунку сум доход нарахованого (сплаченого на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податків 1ДФ за 2 квартал 2015р.

З огляду на вищевикладене, на думку відповідача, позивачем у 2015 році отримано дохід у загальному розмірі 488 228,07 грн.

Згідно наявних під час перевірки документів (довідки ТДВ "Рубін", квитанції прибуткових касових ордерів) - витрати ОСОБА_3 на придбання інвестиційного активу (корпоративних прав) становлять 4900,00 грн.

У зв'язку з тим, що дані перевірки свідчать про заниження суми податкових зобов'язань фізичною особою-платником податків ОСОБА_3, керуючись п.п.54.3.2 п. 54.3 ст.54 Податкового кодексу України - у ході перевірки контролюючим органом визначено суму податкових зобов'язань за 2015 рік із сплати: податку на доходи фізичних осіб в сумі 97645,61 грн., військового збору в сумі 7323,42 грн.

На підставі акту перевірки №1780/16-31-13-11-16/НОМЕР_1 від 28.12.2017 податковим органом 29.01.2018 винесені податкові повідомлення - рішення:

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за податковими зобов'язаннями в розмірі 97645,61 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 24411,40 грн.;

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору за податковими зобов'язаннями в розмірі 7323,42 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 1830,86 грн. (а.с. 22-23).

Із даними податковими повідомленнями - рішеннями позивач не погодився та оскаржив їх в адміністративному порядку до ДФС України.

Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги №4835/Д/99-99-11-02-01-14 від 03.04.2018 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 29.01.2018 № та № - без змін.

Не погодившись із податковими повідомленнями-рішеннями від 29.01.2018 № та №, позивач звернулась до суду з даним позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки викладені в Акті перевірки про те, що сума доходу позивача у 2015 році становить 488288,07 грн. не відповідають дійсності, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 29.01.2018 року №, № є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 є платником податку на доходи фізичних осіб в розумінні п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України.

Підпунктом 164.2.9 пункту 164.2 статті164 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 170.2.1 пункту 170.2 ст. 170 Податкового кодексу України облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік.

Відповідно до підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

До продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з: обміну інвестиційного активу на інший інвестиційний актив; зворотного викупу погашення інвестиційного активу його емітентом, який належав платнику податку; повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного капіталу емітента корпоративних прав, у разі виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента.

Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного капіталу юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Підпунктом 170.2.6 пункту 170.2 статті170 Податкового кодексу України передбачено, що до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Отже, при вирішенні питання щодо оподаткування інвестиційного прибутку, перевірці підлягають обставини наявності у позивача позитивного фінансового результату від операцій з інвестиційними активами.

Підпунктом 167.5.1 п. 167.5 ст. 167 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку на пасивні доходи до бази оподаткування встановлюються у розмірі 20 відсотків. Термін "пасивні доходи" у розділі IV Податкового кодексу України означає, зокрема, інвестиційний прибуток.

Таким чином, дохід, отриманий платником податку - фізичною особою у вигляді інвестиційного прибутку, включається до його загального річного оподатковуваного доходу та оподатковується податком на доходи фізичних осіб за ставкою 20 відсотків.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, загальними зборами учасників ПТДВ "Рубін", затверджених протоколом №3 від 03.07.2006, прийнято рішення про задоволення заяви ОСОБА_3 про добровільний вихід із складу учасників ПТДВ "Рубін" з відступленням шляхом відчуження приміщення за адресою АДРЕСА_2, яке належить ПТДВ "Рубін", на користь ОСОБА_3, згідно часток в статутному фонді та майні товариства.

Протоколом загальних зборів учасників ПТДВ "Рубін" від 20.02.2007 скасовано протокол №3 від 31.07.2006.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 07.10.2008 по справі №13/123, зобов'язано ПТДВ "Рубін" виконати обов'язок в натурі (рішення вищого органу товариства) виділити ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 частину майна у вигляді нежитлового приміщення, площею 57,7 кв.м., яке становить 1/10 частину житлового будинку по АДРЕСА_2.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04.03.2013 по справі №554/1882/13-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23.09.2013, визнано за ОСОБА_3 зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3, податковий номер НОМЕР_1, право власності на нежитлове приміщення площею 57,7 кв. м., яке становить 7/200 житлового будинку по АДРЕСА_2 та складається в житловому будинку А-4 з : торгової зали - 1 площею 37,6 кв. м., кабінету - 2 площею 14,3 кв. м., коридору - З площею 2,9 кв. м., вмивальні - 4 площею 1,3 кв. м., вбиральні - 5 площею 1,6 кв. м.

Реєстраційною службою Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 18.03.2013 зареєстровано право приватної, спільної часткової власності за ОСОБА_3 (номер запису про право власності 437390 від 18.03.2013) на 7/200 нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1.

Оскільки у позивача за результатами операцій з відчуження частки у статутному капіталі ПТДВ "Рубін" утворився інвестиційний прибуток, відповідно, і виник обов'язок подавати контролюючому органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2013 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 березня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 вересня 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15 липня 2014 року у справі № 554/1882/14-ц (провадження № 2/554/827/2014), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 28.08.2014 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.11.2014 визнано, зокрема, право спільної часткової власності ОСОБА_3 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, податковий номер НОМЕР_1, на частку у праві спільної часткової власності на нежитлове приміщення площею 57,7 кв.м., яке становить 7/200 житлового будинку по АДРЕСА_2 та складається в житловому будинку "А-4" з: торгової зали - 1 площею 37,6 кв.м., кабінету - 2 площею 14,3 кв.м., коридору - 3 площею 2,9 кв.м., вмивальні - 4 площею 1,3 кв.м., вбиральні - 5 площею 1,6 кв.м. набутим з " 31" липня 2006 року.

ТДВ "Рубін" нараховано суми інвестиційного прибутку, який отримала ОСОБА_3 згідно частки визначеної судом, у сумі 488288,07 грн, у тому числі: 488288,07 грн. - вартість повернення майна (майнових прав) попередньо внесених до статутного капіталу, у разі виходу такого платника податку з числа засновників (учасників), 4900 грн. - вартість повернутого внеску до статутного фонду ОСОБА_3

Розрахунок вартості такого майно ТДВ "Рубін" проведено згідно експертної оцінки НВКП "Тезіс" від 26 лютого 2015 року в частинах, які визначені рішенням суду, виготовленої на замовлення товариства.

На думку податкового органу, оскільки позивачем самостійно не було обраховано і сплачено податок на доходи фізичних осіб у 2015 році від суми в розмірі 488288,07 грн., то контролюючим органом визначено обов'язок ОСОБА_3 сплатити до Державного бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 97645,61 грн.

Однак, колегія суддів вказує на те, що на підтвердження вартості переданого ПТДВ "Рубін" майна позивачем надано Звіт з оцінки майна: нежитлового приміщення пл. 57,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3 Відповідно до висновку про вартість майна, ринкова вартість об'єкта оцінки станом на 28.03.2013 року становить 111 289,50 грн.

Крім того, в подальшому, на підставі договору дарування від 24.04.2013, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, ОСОБА_3 подаровано свою частку (7/200) у праві власності на нежитлове приміщенні за адресою АДРЕСА_2, що зареєстровано в реєстрі за № 292, ОСОБА_6.

Колегія суддів вказує на те, що до складу інвестиційного прибутку включається позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу, а до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_3 не отримувала інвестиційного прибутку у 2015 році.

Також, судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного розгляду справи, що позивач подав до контролюючого органу декларацію про майновий стан і доходи, отримані за 2015 рік, разом із розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих від операцій з інвестиційними активами, у яких визначив суму доходу, отриманого від продажу інвестиційного активу у сумі 0,00 грн, суму витрат на придбання інвестиційного активу в сумі 0,00 грн, в результаті чого фінансовий результат від операцій з інвестиційними активами складає 0,00 грн.

Так, з огляду на відсутність отриманого позивачем прибутку у 2015 році, колегія суддів вважає висновки, викладені в Акті перевірки про те, що сума доходу позивача у 2015 році становить 488288,07 грн. не відповідають дійсності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність винесення податкового повідомлення - рішення від 29.01.2018 № .

З приводу податкового повідомлення-рішення від 29.01.2018 року № , яким позивачу визначено зобов'язання з військового збору у розмірі 7323,42 грн., колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що вказане рішення винесене контролюючим органом на підставі заниження загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, що відбулося за рахунок не сплати податку на доходи фізичних осіб у 2015 році від суми в розмірі 488288,07 грн.

Так, враховуючи необґрунтованість висновків податкового органу про визначення позивачу податкових зобов'язань з ПДФО, колегія суддів вказує на відсутність підстав для визначення позивачу грошових зобов'язань з військового збору у податкового органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 29.01.2018 №, №, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України, отже, наявні підстави для скасування даних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Колегія суддів зауважує, що належними та допустимими доказами відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів обґрунтованість висновків акту №1780/16-31-13-11-16/НОМЕР_1 від 28.12.2017 року та правомірності винесення податкових повідомлень-рішень від 29.01.2018 №, №.

Таким чином, колегія суддів вказує на обґрунтованість позовних вимог та погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову ОСОБА_3

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення .

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 по справі № 816/2013/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду .

Головуючий суддя (підпис)В.О. Бондар
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Калитка
Повний текст постанови складено 06.12.2018.