Справа № 2а-7327/11/1370
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/2425/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сапіги В.П.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участі: секретаря судових засідань Герман О.В.,

представника позивача Паїк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року, ухвалену під головуванням судді Крутько О.В. в м. Львові, повний текст якої складено та підписано 26.09.2018, у справі за адміністративним позовом Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області до ОСОБА_3 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Яворівському районі Львівської області звернулася в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_3 податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у розмірі 59580,00 грн, зарахувавши його до місцевого бюджету Бердихівської с/ради на р/р №00706, код одержувача 23949356, ГУ ДК у Львівській області, МФО 825014.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 здійснив першу державну реєстрацію в Україні транспортного засобу марки: Mersedes-Benz 817 L, 1995 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, н.к. НОМЕР_2 і відповідно до Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" при першій реєстрації повинен був сплатити податок з власників транспортних засобів не пізніше 10.02.2010 р. на загальну суму 59 580,00 грн. Платіжні документи про сплату вказаного податку відсутні, податок до бюджету не надійшов.

Судом замінено позивача ДПІ у Яворівському районі Львівської області на Городоцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову повністю, позаяк суд прийшов до висновку, що позивач жодними належними та допустимими доказами не підтвердив обґрунтованість позовних вимог.

Не погодившись з прийняттям такої постанови, її оскаржила в апеляційному порядку Городоцька ОДПІ ГУ ДФС України у Львівській області. Вважає оскаржуване рішення суду прийнятим з неповним врахуванням обставин справи та таким, що не базуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню. Просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскільки сума податку з власників транспортних засобів, яка мала б бути сплачена відповідачем під час первинної реєстрації, не зарахована на єдиний казначейський рахунок державного бюджету, є підставою вважати, що відповідач не виконав обов'язку із сплати податку. При цьому та обставина, що транспортний засіб було зареєстровано, не є доказом того, що податок відповідачем сплачено, як і не є підставою для звільнення відповідача від конституційного обов'язку такий податок сплатити. Відповідачем не представлено суду оригіналу квитанції, яку він повинен був отримати після завершення приймання готівки відповідно до «Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації, обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», затвердженої наказом МВС № 379: після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Відповідачем не представлено суду оригіналу квитанції, яку він повинен був отримати після завершення приймання готівки відповідно до «Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації, обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», затвердженої наказом МВС № 379, за якою після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Вважає, що відповідач належними та допустимими доказами не спростував викладені у позові доводи контролюючого органу та не підтвердив виконання покладеного на нього обов'язку із сплати податку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Суд першої інстанції встановив, матеріалами справи такі обставини підтверджуються, що згідно бази даних АІС «Автомобіль» УДАІ УМВС України у Львівській області на громадянина ОСОБА_3 зареєстровано вантажний фургон марки Mersedes-Benz 817 L 1995 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, н.к. НОМЕР_2.

Згідно розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів при першій реєстрації транспортного засобу сума податку, що підлягає сплаті відповідачем, становить 59580,00 грн.

Податковим органом направлено відповідачу повідомлення від 03.02.2011 №426/10/17-040 із запрошенням з'явитись до інспекції з метою підтвердження факту сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, виходив з того, що контролюючим органом не узгоджувались суми податкового зобов'язання шляхом прийняття податкового рішення, що виключає визнання податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів податковим боргом.

Колегія суддів вважає правильним такий висновок суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, враховуючи наведену норму права та те, що вимогою заявленого позову є стягнення податку з власників транспортного засобу та інших самохідних машин і механізмів, який має набрати статусу податкового боргу, тобто предметом доказування у цій справі мають бути обставини, які свідчать про наявність податкового боргу, а також підстави, з якими законодавство пов'язує можливість його стягнення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 № 1963-XII (в редакції на час реєстрації відповідачем ТЗ) платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Об'єкти оподаткування податком з власників деяких наземних і водних транспортних засобів, самохідних машин і механізмів визначала стаття 2 цього Закону.

Частина 1 статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» встановлює строки сплати податку, зокрема, фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні.

Стаття 6 цього Закону встановлює порядок обчислення і сплати податку, частини шоста та восьма цієї статті передбачає, що у разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Відповідно до пп.1.1 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. № 2181-III платники податків - юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Згідно пп. 1.2 ст. 1 цього Закону податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

За визначенням пп. 1.3 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Порядок узгодження сум податкових зобов'язань визначений статтею 5 України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», де пп. 5.2.1 встановлено, що податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

За приписами пп. 5.4.1 ст. 5 цього Закону узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що в межах спірних правовідносин контролюючим органом не узгоджувались суми податкового зобов'язання шляхом прийняття податкового рішення, що виключає визнання податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів податковим боргом, та як наслідок, звернення позивача до суду з позовом про його стягненням.

Згідно ч. 1 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В той же час, позивачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності у відповідача податкового боргу з нарахованої йому суми податку з власників транспортних засобів.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 2а-7327/11/1370 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин - з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 05.12.2018.