Справа № 750/10110/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області

на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 листопада 2018 року

у справі №750/10110/18 (розглянутої у порядку спрощеного провадження)

за позовом ОСОБА_3

до відповідачів Головного управління Національної поліції в Київській області, інспектора роти №3 батальйону 1 полку №1 УПП в м. Києві Трощанського Вадима Володимировича

про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Київській області, інспектора роти №3 батальйону 1 полку №1 УПП в м. Києві Трощанського Вадима Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК №665660 від 14.09.2018 року, відносно позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанову складено з порушенням положень КУпАП України та виклад обставин справи про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Позиція відповідача обґрунтована тим, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП з дотримання норм чинного законодавства, а оскаржувана постанова є законною і обґрунтованою.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 листопада 2018 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено, скасовано постанову серії НК №665660 інспектора роти № 3 батальйону 1 полку № 1 УПП в м. Києві Трощанського В.В. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідачем було подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржувана постанова відповідає усім вимогам визначеним КУпАП, тому правові підстави для визнання її протиправною відсутні.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції й відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 315, ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 14.09.2018 року інспектором роти № 3 батальйону 1 полку № 1 УПП в м. Києві Трощанським В.В. було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії НК №665660 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач, вважаючи вищевказану постанову протиправною звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов до висновку, що дії відповідача при складенні постанови є протиправними і постанова про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ч. 1ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Фіксації факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення технічними засобами, матеріали справи не містять.

При цьому, у постанові про адміністративне правопорушення серії НК №665660 від 14.09.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 відсутні будь-які посилання на докази, на яких ґрунтується висновок інспектора роти №3 батальйону 1 полку №1 УПП в м. Києві Трощанського В.В. про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП, зокрема не зазначено свідків правопорушення, не надано показів технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, відсутня схема місця події, тощо.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Разом із тим, приписи даної статті не звільняють особу, уповноважену на винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, від збирання та фіксування доказів такого правопорушення, відібрання пояснень учасників події та доручення їх до постанови в якості обґрунтування прийнятого рішення.

В даному випадку такі дії відповідачем вжито не було.

Колегією суддів надано оцінку доводам позивача, запереченням відповідача на адміністративний позов, та доводам, зазначеним в апеляційній скарзі відповідача, однак з вказаних документів не встановлено наявність у відповідача доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Відеозапис події відповідачем до суду не надано. Об'єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідачем зібрано не було.

Крім того, відповідачем не надано доказів дотримання вимог і приписів ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови: забезпечення можливості позивачу подати власні пояснення та докази, скористатися юридичною допомогою.

В оскаржуваній постанові не зрозуміла суть і обставини правопорушення.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, а відповідачем не надано допустимих доказів його вчинення, що виключає можливість притягнення даної особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищевказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводів на спростування обставин на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог відповідачем не надано, при цьому обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення покладається на суб'єкта владних повноважень, тому постанова в справі про адміністративне правопорушення серії НК №665660 від 14.09.2018 року підлягає скасуванню, за відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Доводи викладені в апеляційній скарзі відповідача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 04 грудня 2018 року.

v