Справа № 2040/5791/18
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2018-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 листопада 2018 р. № 2040/5791/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Мурадли А.І.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олеандр Груп" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Олеандр Груп", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення - рішення від 07.05.2018 року № 2 за платежем податок на додану вартість збільшення податкових зобовязань на суму 699601 грн., за штрафними санкціями на суму 174900, 25 грн., № 2 за адміністративним штрафом на суму 1020 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДФС у Харківській області, вважає їх безпідставними, незаконними, та такими, що не відповідають дійсності та підлягають скасуванню.

Представник відповідача в поданому письмовому відзиві зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на цілком законних підставах та відповідають чинному законодавству, а порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги позову підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що у період з 19.03.2018 року по 23.03.2018 року Головним управлінням ДФС у Харківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Олеандр Груп" з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з контрагентами постачальниками ТОВ «Вега Сервайс» (податковий номер 41380381) за серпень 2017 року, ПП «Сучасні Монтажні Системи» (податковий номер 37148427) за вересень 2017 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг).

За результатами проведеної перевірки працівниками фіскального органу складено акт від 30.03.2018 року № 1173/20-40-14-12-11/38278407, згідно висновків якого встановлені порушення: п. 185.1 ст. 185 та п. 187.1 ст. 187 п.201.1. п. 201.7 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями) в результаті чого завищено податкові зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 374 802 грн. за вересень 2017 року; пп. «а» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198. п.201.1. п. 201.7 ст.201 Податкового кодекс України в результаті чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 2 325 477 грн., у тому числі за серпень 2017 року на суму 338 151 грн. за вересень 2017 року на суму 1 987 362 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету на суму 696 601 грн., у тому числі за серпень 2017 року у сумі 470 871 грн. за вересень 2017 року у сумі 228 730 грн., чим порушено п.201.1. п. 201.7 ст.201.

Також встановлено порушення п. 121.1 ст. 121 Податкового Кодексу України № 2755-УІ від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) - ненадання контролюючому органу в ході перевірки оригінали/копії документів платником податків до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, що передбачає штраф в розмірі 1020,00 грн.

На підставі зазначеного акту ГУ ДФС у Харківській області ДФС України складено та направлено платникові податків наступні податкові повідомлення-рішення: від 07.05.2018 року № 2 про зменшення суми податкового зобовязання за платежем податок на додану вартість на суму 699601 грн. та за штрафними санкціями на суму 174900,25 грн., № 2 за адміністративним штрафом на суму 1020 грн. (т. 1, а.с. 12,14).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Так, судом встановлено, що ТОВ «Олеандр Груп» зареєстровано Департаментом реєстрації Харківської міської ради. Свідоцтво про державну реєстрацію від 23.07.2012 року №0053363.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕГА СЕРВАЙС» (Продавець) та ТОВ «Олеандр Груп» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 14/08-17 від 14 серпня 2017 року відповідно до якого продавець зобовязується передати узгодженими партіями товар у власність покупця, а саме коробки передач права та коробка передач ліва (т. 1, а.с. 107-110).

Перевезення товару у вигляді коробки передач права 432 48010сб-2 1 шт. та коробка передач ліва 432. 48. 020 сб-2 в кількості 1 шт. здійснено автомобілем ФОРД Транзит, водій ОСОБА_3. Перевезення здійснено один рейсом, кількість перевезеного складає 2 шт.

На підтвердження реальності господарської операції до суду надано засвідчені копії: рахунку фактури № ТК 000000019 від 16.08.2017 р., видаткової накладної № ВС 00040 від 16 серпня 2017 року, товарно-транспортної накладної №ВС40 від 16.08.2017 року (т. 2, а.с. 69-71).

Згідно з укладеними договорами про відступлення права вимоги ТОВ «ВЕГА СЕРВАЙС» та ТОВ «ВЕСТКОМ ТРЕЙД» (ТОВ «ЕФЕСТ ГРУП») платіж був здійснений згідно договору про відступлення права вимоги № 01/08-2017 від 21.08.2017 року за такими платіжними дорученнями: № 585 від 07.09.20176 року на суму 120352, 33 грн.; № 528 від 29.08.2017 року на суму 135240, 00 грн.; № 549 від 01.09.2017 року на суму 400 000, 00 грн.; № 547 від 31.08.2017 року на суму 600 000 грн. загалом на суму 1 255 592,33 грн. (т. 2, а.с.72-81).

Подальша реалізація відбувалась на адресу ДП «Харківський бронетанковий завод», що також підтверджується відповідними первинними документами.

Також, між ПП «Сучасні монтажні системи» (Продавець) та ТОВ «Олеандр Груп» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 01/09-17 від 04.09.2017 року відповідно до якого продавець зобовязується передати узгодженими партіями товар у власність покупця (т. 2, а.с. 31-37).

На підтвердження реальності господарської операції до суду надано засвідчені копії: видаткових накладних № ТК 00091 від 04 вересня 2017 року (Прибор 1 Г-42 в кількості 2 шт.), від 04 вересня 2017 року № ТК 00090 від 04 вересня 2017 року (Автомат АДУ -2С) в кількості 4 шт., (Прибор 1 Г-42) в кількості 2 шт, видаткова накладна № ТК 00089 від 04 вересня 2017 року (Автомат тиску АДУ -2 С в кількості 4 шт), Прибор 1Г -42 (в кількості 2 шт.), рахунок на оплату № ТК 000000024 від 04 вересня 2017 року (Автомат тиску АДУ -2 С в кількості 8 шт.), Прибор 1Г -42 (в кількості 6 шт) (т. 2, а.с.26-29).

Перевезення товару здійснено автомобілем ФОРД Транзит, водій ОСОБА_3, що підтверджується товарно-транспортною накладною РТК 00089 від 04 вересня 2017 року (т. 2, а.с. 30).

Подальша реалізація відбувалась на адресу ДП «Харківський бронетанковий завод», що також підтверджується доданими до матеріалами справи первинними документами.

Розрахунки проводились відповідно до договорів про відступлення права вимоги ПП «Сучасні монтажні системи» та ТОВ «ВЕСТКОМ ТРЕЙД» (ТОВ «ЕФЕСТ ГРУП»), а саме:

- згідно з договором про відступлення права вимоги № 01/09 від 04.09.2017 року, платіжним дорученням № 734 від 29 вересня 2017 року на суму 943 742,66 грн. з листом (додатковим підтвердженням платежу) № 26 від 29.09.2017 року (т. 2, а.с. 38-42);

- згідно з договором про відступлення права вимоги № 01/09 - 17 від 25.09.2017 року: платіжними дорученнями № 962 від 27.10.2017 року на суму 241 575, 05 грн., з додатковим підтвердженням платежу листом № 21 від 27.10.2017 року; платіжним дорученням № 861 від 17.10.2017 року на суму 2 816993,80 грн., з додатковим підтвердженням платежу листом № 13 від 17.10.2017 року; платіжним дорученням № 791 від 06.10.2017 року на суму 950000,00 грн., з додатковим підтвердженням платежу листом №05 від 06.10.2017 року (т. 2, а.с. 43-51);

- згідно з договором про відступлення права вимоги № 10/11- 2017 від 10.11.2017 року: платіжним дорученням від 18.11.2017 року № 1219 на суму 654146, 49 грн., з додатковим підтвердженням платежу листом № 24 від 28.11.2017 року; платіжним дорученням № 1210 від 24 листопада 2017 року на суму 100000, 00 грн., з додатковим письмовим підтвердженням платежу листом № 17 від 24.11.2017 року; платіжним дорученням № 1209 від 24 листопада 2017 року на суму 2 500 000, 00 грн., з письмовим підтвердженням здійсненного платежу листом № 18 від 24.11.2017 року загалом сплачено 8 206 458, 00 грн. (т. 2, а.с. 52-60).

Подальша реалізація відбувалась на адресу ДП «Харківський бронетанковий завод», що також підтверджується доданими до матеріалами справи первинними документами.

Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV (із змінами та доповненнями) податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Оцінивши вищевказані первинні документи за правилами КАС України, суд відмічає, що зміст оглянутих документів містить назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими суб'єктами права.

За таких обставин, суд доходить висновку, що оглянуті документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Відповідно до пункту 44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно пункту 185.1 ст.185 ПК України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Пункт 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України передбачає, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Порядок визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг визначає ст.188 ПК України.

Так, пункт 188.1 зазначеної статті встановлює, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Також, суд зазначає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та контрагенти позивача є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість та податку на прибуток. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст.ст. 207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Саме така правова позиція викладена Європейським Судом з прав людини (рішення від 22.01.2009 у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява № 3991/03), а також Верховним Судом України (постанова від 09.09.2008 у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ Мукачівський лісокомбінат до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ТОВ Фірма ВІК до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень).

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарських операцій позивача з контрагентами та правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту з податку на додану вартість суми витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та податкових накладних, які виписані на виконання умов договірних відносин.

З огляду на зазначене, враховуючи, що встановлені відповідачем за наслідком проведеної перевірки порушення позивачем вимог діючого законодавства не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що нараховані податковим органом за дане порушення суми грошового зобов'язання є незаконною, та як наслідок податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Також суд зазначає, що пунктом 85.6 статті 85 Податкового кодексу України передбачено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Згідно пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Судом встановлено, та позивачем не спростовано, що за фактом ненадання ТОВ «Олеандр Груп» первинних документів по взаємовідносинам з ТОВ «Вега Сервайс» (податковий номер 41380381) у серпні 2017 року та ТОВ «Сучасні Монтажні Системи» (податковий номер 37148427) у вересні 2017 року 23.03.2018 складено акти «Про ненадання первинних документів в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Олеандр Груп» (податковий номер 38278407)» від 22.03.2018 року № 1995/20-40-14-12-1 1/38278407 та від 23.03.2018 року № 2060/20-40-14-12-11/38278407.

Суд дійшов висновку, що податковим органом доведено складу правопорушення, за яке застосований штраф, зокрема, доведений факт саме ненадання позивачем під час перевірки конкретних первинних документів податкового та бухгалтерського обліку, що надало право для винесення податкового повідомлення-рішення від 07.05.2018 року № 2.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Олеандр Груп" (провулок Унецький, буд. 1-А, м. Харків, 61066) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 2 від 07.05.2018 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Олеандр Груп" (провулок Унецький, буд. 1-А, м. Харків, 61066, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) судовий збір у сумі 13 119,69 грн. (тринадцять тисяч сто девятнадцять гривень 69 копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 06 грудня 2018 року.

Суддя Бідонько А.В.