Справа № 808/2483/18
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

22 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 808/2483/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року (суддя Ю.В. Калашник)

у справі № 808/2483/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 21 червня 2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо утримання з ОСОБА_1 пенсії за період з 29 лютого 2016 року по 31 липня 2016 року та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повернути ОСОБА_1 незаконно утриману пенсію за період з 29 лютого 2016 року по 31 липня 2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що починаючи з лютого 2017 року відповідачем розпочато стягнення надмірно виплачених, на його думку, сум пенсії, оскільки позивачем своєчасно не повідомлено про укладення контракту про проходження військової служби в Збройних силах України строком. Вказані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду за захистом прав та законних інтересів.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року у справі № 808/2483/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивачем укладався контракт під час оголошення мобілізації, під час особливого періоду на останнього поширюється дія ч. 3 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших», оскільки всі контракти про проходження військової служби у Збройних Силах України, укладені терміном на 6 місяців є такими, що укладаються у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці і не існують поза межами особливого періоду.

Не погодившись з рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року у справі № 808/2483/18 та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що правовий аналіз норм права свідчить про те, що виплата пенсії військовослужбовцям не припиняється в разі повторного прийняття на військову службу на визначений строк, а саме до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, про що повинно бути зазначено у контракті. Повторне прийняття на військову службу без зазначення її строку, як встановлено частиною 2 статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тягне за собою припинення виплати пенсії. Контракт позивача від 29.02.2016 не містить жодних посилань на строк його укладення, а тому припинення виплати пенсії здійснено правомірно. Крім того, скаржник зазначає, що позивачем пропущенно шестимісячний строк звернення до суду з позовом, оскільки стягнення надміру сплачених сум пенсії розпочалося у лютому 2017 року, з позовом ОСОБА_1 звернувся лише у червні 2018 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив повідомити про причини утримання грошових коштів з пенсії та період за який здійснюється таке утримання.

Листом за № 1324/Б-9 від 07.06.2018 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомило позивачеві, що ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби, проте своєчасно не повідомлено про вказану обставину, що стало причиною виникнення переплати пенсії за період з 29.02.2016 по 31.07.2016 у сумі 12799,17 грн. Також відповідач зазначив, що підставою для продовження виплати пенсії особам в період проходження ними військової служби, у редакції закону до 07.01.2017, були особливі умови контракту, а саме термін дії його до закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію.

Вважаючи такі дії протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Частиною 3 вказаної статті закону встановлено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу під час часткової чи загальної мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту виплата пенсій на час такої служби не припиняється.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» для громадян, які приймаються на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану та призначаються на посади, строк військової служби в календарному обчисленні встановлюється до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Для військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, які під час дії особливого періоду вислужили не менше 11 місяців, осіб, звільнених з військової служби під час дії особливого періоду, які приймаються на військову службу за контрактом у період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану (настання воєнного часу) або оголошення рішення про демобілізацію, строк військової служби в календарному обчисленні встановлюється шість місяців. Строк проходження військової служби для таких військовослужбовців може бути продовжено за новими контрактами на строк шість місяців.

Таким чином, всі контракти про проходження військової служби у Збройних Силах України, укладені терміном на 6 місяців є такими, що укладаються у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці і не існують поза межами особливого періоду.

Відтак, на всіх осіб, які уклали такі контракти мають розповсюджуватись норми частини третьої статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і виплата пенсійного забезпечення таким особам, якщо вони отримують пенсію за вказаним Законом, не має припинятися.

Вказана правова позиція також відображена у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі №569/5311/17.

Законом України № 113-VIII від 15 січня 2015 року (набрав чинності 20.01.2015) затверджено Указ Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14 січня 2015 року, яким оголошено проведення часткової мобілізації.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 29 лютого 2016 року з Міністерством оборони України було укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу.

Згідно з пунктом 3 вказаний контракт є строковим та укладеним на шість місяців.

Окрім того, за умовами контракту ОСОБА_1 зобов'язувався проходити військову службу у Збройних Силах України протягом строку контракту, а вразі настання особливого періоду - понад установлений строк контракту, відповідно до вимог

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що на позивача має поширюватися дія ч. 3 ст. 2 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки навіть в договорі містить посилання, що строк контракту продовжується в разі настання особливого періоду, тобто фактично строк дії контракту закінчується з настанням строку на який його укладено або пов'язаний із закінченням особливого періоду, що свідчить про протиправність дій відповідача.

Посилання скаржника на пропуск позивачем строку звернення до суду за захистом прав суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованим, оскільки в матеріалах справи містить лист відповідача від 07.06.2018, саме з якого ОСОБА_1 стало відомо про порушення його прав та законних інтересів. Саме з моменту ознайомлення зі змістом вказаного листа, а не початку здійснення відрахування коштів з пенсії, має відраховуватися строк для звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року у справі № 808/2483/18 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року у справі № 808/2483/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко