Справа № 280/4211/18
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 грудня 2018 року о/об 09 год. 05 хв.Справа № 280/4211/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

ОСОБА_1 (69002, АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1)

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1В.) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач або ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-0826 від 05.06.2018 про визначення податкового зобовязання зі сплати транспортного податку з фізичних осіб за 2018 рік у сумі 2083 грн. 33 коп.

У позові зазначено, що позивачу на праві приватної власності належить автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, номерний знак НОМЕР_2, 2013 року випуску, об'єм двигуна 4999 куб.см., середньоринкова вартість більше 375 розмірів мінімальної заробітної плати. 12.09.2018 позивачем на підставі власного запиту було отримано копію розрахунку за податковим повідомленням-рішення №0-0826 від 08.06.2018 про сплату транспортного податку з фізичних осіб за вищевказаний автомобіль за 2018 рік на загальну суму 2083,33 грн. Для уникнення штрафних санкцій та для формування правової позиції з приводу законності нарахування вищевказаного податку, 12.09.2018 ОСОБА_1 було сплачено транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік на загальну суму 2083,33 грн. Позивач вказує, що Законом України №71-VIII від 28.12.2014 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності 01.01.2015, статтю 267 Податкового кодексу України викладено у новій редакції, якою запроваджено транспортний податок. Згідно із положеннями пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального. Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального. На думку позивача, його автомобіль не є об'єктом оподаткування, оскільки, по-перше, характеристики автомобіля відсутні на сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, по-друге, п'ятирічний вік автомобіля настав 01.01.2018. У звязку з цим ОСОБА_1 вважає податкове повідомлення-рішення №0-0826 від 08.06.2018 незаконним та необґрунтованим.

Позивач позов підтримав.

Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що відповідно до відомостей про платників транспортного податку та обєкти оподаткування, наявних в компютерній базі даних щодо зареєстрованих легкових автомобілів в Запорізькій області з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року, згідно яких здійснюється формування податкових повідомлень-рішень, встановлено, що у власності ОСОБА_1 перебуває легковий автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, двигун 4999 куб.см., тип палива «бензин», рік виробництва 2013, дата реєстрації 2013, дата реєстрації 13.08.2014 року, державний номер НОМЕР_2 та відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України є обєктом оподаткування. На підставі отриманої інформації ГУ ДФС у Запорізькій області було сформоване податкове повідомлення-рішення №0-0826 від 08.06.2018 щодо нарахування зобовязань з транспортного податку за 2018 рік у сумі 2083 грн. 33 коп. Уповноваженим органом з визначення середньоринкової вартості транспортних засобів є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України. Відповідно до інформації розміщеної на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, легковий автомобіль марки LAND ROVER RANGE ROVER включено до переліку транспортних засобів, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року. Тому, на думку відповідача, автомобіль ОСОБА_1 у розумінні пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України є обєктом оподаткування. Відповідач вважає, що податкове повідомлення-рішення №0-0826 від 08.06.2018 є законним та не підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд з'ясував наступне.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2013 року випуску, об'єм двигуна 4999 куб.см.

Головне Управління ДФС у Запорізькій області прийнято 05.06.2018 податкове повідомлення-рішення №0-0826, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2018 рік у сумі 2083 грн. 33 коп.

Згідно з платіжним дорученням № від 12.09.2018 позивачем сплачено транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік у сумі 2083 грн. 33 коп.

У листі ТОВ «Аеліта Преміум» від 25.10.2018 за вих.№84 на адресу позивача зазначено, що автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, реєстраційний номер НОМЕР_2, об'єм двигуна 4999 куб.см., який належить позивачу, вироблений (дата випуску) 12.12.2012.

Відповідачем документально не спростовано викладене у листі ТОВ «Аеліта Преміум» від 25.10.2018 за вих.№84 щодо вироблення (дати випуску) 12.12.2012 автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER, реєстраційний номер НОМЕР_2, об'єм двигуна 4999 куб.см., який належить позивачу.

Відповідно до пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить податок на майно.

Як передбачено пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.

Відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, обєму циліндрів двигуна, типу пального. Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, обєм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно з пп.267.3.1 п.267.3 ст.267 Податкового кодексу України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

У п.267.4 ст.267 Податкового кодексу України зазначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Як передбачено пп.267.5.1 п.267.5 ст.267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

За обєкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу (пп.267.6.6 п.267 ст.267 Податкового кодексу України).

У разі спливу пятирічного віку легкового автомобіля протягом звітного року податок сплачується за період з 1 січня цього року до початку місяця, наступного за місяцем, в якому вік такого автомобіля досяг (досягне) пяти років (пп.267.6.7 п.267 ст.267 Податкового кодексу України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.04.2018 (справа №808/3537/16) міститься правовий висновок, відповідно до якого: «… легковий автомобіль є об'єктом оподаткування за наявності двох обов'язкових умов, а саме: з року випуску такого автомобіля має минути не більше п'яти років (включно) та його середньоринкова вартість має становити понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Саме з п'ятирічним строком з року випуску автомобіля законодавець пов'язує одну з двох обов'язкових умов визначення об'єкта оподаткування. В межах спірних відносин судами попередніх інстанцій встановлений рік випуску автомобіля - 2011, при цьому апеляційним судом не враховано, що на час визначення податкового зобов'язання п'ятирічний строк сплив. Базовим податковим (звітним) періодом обчислення транспортного податку є календарний рік. Відтак, 2011 рік одночасно є роком випуску автомобіля та першим звітним податковим періодом, в незалежності від того коли позивач набув транспортний засіб у власність та здійснив його реєстрацію. Отже, транспортний засіб позивача LEXUS LX 570 2011 року випуску не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році …».

Враховуючи наведене та матеріали справи, суд вважає, що транспортний засіб позивача LAND ROVER RANGE ROVER, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2012 року випуску, не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році, з огляду на що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що право особи на оскарження податкового повідомлення-рішення не залежить від фактичного його оплати, а відтак сам факт оплати позивачем суми грошового зобов'язання з транспортного податку не позбавляє його права на судове оскарження податкового повідомлення-рішення, яке порушує права та інтереси позивача. Сплата позивачем суми грошового зобов'язання здійснено лише з метою запобігання негативних для позивача наслідків пов'язаних з узгодженням грошового зобов'язання (виникнення податкової застави, опис майна, нарахування пені, тощо) і не може свідчити про визнання позивачем суми грошового зобов'язання визначеного контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні. Платник податків має право оскаржити у суді податкове повідомлення-рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання податкового повідомлення-рішення з урахуванням строку давності, визначеного ст.102 Податкового кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 у справі №808/2255/17, постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №К/9901/870/17 (808/2192/17).

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом зясовано, що понесені позивачем судові витрати по справі складають 1554 грн. 80 коп., з яких: 704 грн. 80 коп. сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду; 850 грн. 00 коп. сплачені позивачем кошти на професійну правничу допомогу. Судові витрати підтверджені позивачем документально.

Оскільки субєктом владних повноважень у справі було Головне управління ДФС у Запорізькій області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 1554 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; ) №0-0826 прийняте 05.06.2018, яким ОСОБА_1 (69002, АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) визначено податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 2083 грн. 33 коп. за 2018 рік.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (69002, АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; ) судові витрати в сумі 1554 грн. 80 коп.

Повний текст судового рішення складено 03.12.2018.

Суддя О.О. Прасов