Справа № 242/4787/18
Суддя: Владимирська І. М.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №242/4787/18
Провадження №2-а/242/167/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 листопада 2018 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого-судді Владимирської І.М., при секретарі Сафронової К.В., розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП В.Новоселківського ВП старшини поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП В.Новоселківського ВП старшини поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позову зазначив, що 04 вересня 2018 року відносно нього інспектором поліції була складена постанова про адміністративне правопорушення НК № 201919, з якої він дізнався, що ним нібито скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП. Вважає, що вказана постанова складена з порушенням норм чинного законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, недотриманням співробітником поліції встановлених процедур щодо оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Крім того, зазначив, що правопорушення не було зафіксовано у автоматичному режимі. Просить суд визнати дії інспектора поліції щодо складання постанови серії НК № 201919 від 04 вересня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі незаконним; скасувати повністю постанову серії НК № 201919 від 04 вересня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 01.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обовязком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно постанови серії НК № 201919 від 04.09.2018 року, ОСОБА_1 04.09.2018 року на 152 км автодороги Запоріжжя-Донецьк керував транспортним засобом, на якому передній номерний знак не відповідає вимогам стандартів та закритий стороннім предметом, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 метрів, чим порушив п.2.9 в ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.6 ст.121 КУпАП.

Статтею 121 ч.6 КУпАП передбачено адміністративне правопорушення за порушення керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» розяснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Натомість в судове засідання, належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача з приводу того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на якому передній номерний знак не відповідає вимогам стандартів та закритий стороннім предметом, відповідачем не надано.

В звязку з чим, в аспекті ст. 77 КАС України, суд вважає, що відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_1 04.09.2018 року о 18 годині 40 хвилин на автодорозі Запоріжжя-Донецьк адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП .

Суд також звертає увагу, що виклад інкримінованих правопорушнику діянь має бути гранично конкретизований, це означає, що у формулюванні адміністративного правопорушення повинні включатися всі ті дії (бездіяльність), які відповідають опису об'єктивної сторони адміністративного правопорушення в адміністративно-правовій нормі, в якій передбачена відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В порушення вимог ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення не містить фіксування правопорушення в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, суд вважає, що при розгляді справи не були доведені обставини, які б свідчили, що в діях ОСОБА_1 є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, постанова була винесена без доказової бази, зясування усіх обставин справи, які б підтверджували факт порушення ним Правил дорожнього руху.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення від 04.09.2018 року НК № 201919 є протиправною та такою, що підлягає до скасування із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 286 КУпАП, ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 205, 241-246, 250, 251, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1(місце проживання: 85487, АДРЕСА_1) до поліцейського СРПП В.Новоселківського ВП старшини поліції ОСОБА_2Ф.(Донецька область, смт.Велика Новосілка, вул.Пушкіна, б.30) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправними дії поліцейського СРПП В.Новоселківського ВП старшини поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 201919 від 04.09.2018 року та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп.

Постанову поліцейського СРПП В.Новоселківського ВП старшини поліції ОСОБА_2 серії НК № 201919 від 04.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення(ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя І.В. Владимирська