Справа № 501/2467/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 501/2467/17

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Пушкарський Д.В.
П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом, в якому просив в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівськ (Чорноморське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області) №25 від 05.07.2012 року про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком як матері інваліда з дитинства; визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області №18 від 16.06.2017 року про відмову у призначення ОСОБА_2 пенсії за віком як матері інваліда з дитинства; зобов'язати Чорноморське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області призначити та виплатити ОСОБА_2 пенсію за віком як матері інваліда з дитинства, починаючи з дня звернення за пенсією, а саме з 30.05.2012 року; стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати. Разом з позовною заявою позивачем було надано клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що позивач є матір'ю ОСОБА_3, інваліда з дитинства першої групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК № 027739 від 13.09.1997 року та висновком про умови та характер праці, нею були виконані всі умови для призначення пенсії як матері інваліда з дитинства, а саме перша заява про призначення пенсії від 30.05.2012 року була подана у віці 50-ти років, вона має достатній трудовий стаж, не менше 15 років, а також нею були надані всі необхідні документи, в тому числі і довідка до акта огляду МСЕК № 027739 від 13.09.1997 року, яка підтверджує інвалідність сина, що настала у віці 7 років, тобто до настання ним вісімнадцятирічного віку. Проте відповідачем були винесенні рішення про відмову в призначенні пенсії від 30.05.2012 року та від 16.06.2017 року, з якими позивач не згодна, вважає їх незаконними та такими, що порушують її законні права та інтереси, у зв'язку з чим позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 14 травня 2018 року визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівськ (нині Чорноморське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області) №25 від 05.07.2012 року про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком як матері інваліда з дитинства.

Визнано протиправним та скасовано рішення Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області №18 від 16.06.2017 року про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком як матері інваліда з дитинства.

Зобов'язано Чорноморське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області призначити та виплатити ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2) пенсію за віком як матері інваліда з дитинства, починаючи з 24.06.2012 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на користь ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 1280,00 (одна тисяча двісті вісімдесят гривень).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду пенсійний орган подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підставі для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що позивач ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, інваліда з дитинства першої групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК № 027739 від 13.09.1997 року та висновком про умови та характер праці.

Відповідно до рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24.09.2007 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_3, був визнаний недієздатним, а позивач була призначена його опікуном.

Досягнувши 50-ти річного віку, маючи достатній трудовий стаж, не менше 15 років, надавши всі необхідні документи, в тому числі і довідку до акта огляду МСЕК №027739 від 13.09.1997 року, яка підтверджує інвалідність сина позивача, 30.05.2012 року позивачем була подана заява про призначення пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, проте офіційної відповіді від відповідача позивач не отримувала, що не заперечується відповідачем.

Звернувшись 08.06.2017 року до відповідача із другою заявою про призначення пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, позивач отримала від відповідача копію винесеного щодо першої заяви від 30.05.2012 року рішення № 25 від 05.07.2012 року про відмову в призначенні пенсії, в якому працівником відповідача було зроблена примітка від 08.06.2017 року, що оригінал рішення знаходиться в пенсійній справі Чорноморського управління Пенсійного фонду України Одеської області.

Щодо другої заяви позивача від 08.06.2017 року відповідачем було винесене рішення № 18 від 16.06.2017 року про відмову в призначенні пенсії за віком як матері інваліда з дитинства.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівськ (Чорноморське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області) № 25 від 05.07.2012 року та рішення Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області № 18 від 16.06.2017 року щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, прийняті в порушення вимог норм чинного законодавства і є протиправними.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Так, причиною відмови в призначення пенсії позивачу в обох рішеннях було те, що згідно довідки Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті №156/08 від 21.06.2012 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вперше було оформлено медичний висновок як дитині інваліду з дитинства 30.05.1997 року, на момент оформлення інвалідності дитині було 7 років.

За змістом абзацу 4 пункту 3 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що була чинною на час звернення з заявою про призначення пенсії від 30.05.2012 року) встановлено, що жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Згідно пункту 25 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України №22-1 від 25.11.2005 року (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин щодо заяви від 30.05.2012 року) визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком установи охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку надається висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Згідно абзацу 4 пункту 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин щодо заяви про призначення пенсії від 08.06.2017 року) жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

За правилами пункту 2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України №22-1 від 25.11.2005 року (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин щодо заяви від 08.06.2017 року) встановлено, що визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Таким чином, чинним законодавством розмежовано поняття інваліда з дитинства та дитини-інваліда. При цьому, в разі, якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства до досягнення вісімнадцятирічного віку. Отже, необхідність подання висновку лікарсько-консультаційної комісії передбачено для тих інвалідів з дитинства, які визнані такими після досягнення вісімнадцятирічного віку.

В даному випадку син позивача був визнаний інвалідом з дитинства до досягнення вісімнадцятирічного віку, а саме у віці 7 років. За вказаних обставин, відмова відповідача у призначенні пенсії з мотивів ненадання висновку лікарсько-консультаційної комісії є необґрунтованою.

Отже, враховуючи, що позивачем разом з заявами про призначення пенсії було надано висновок яким підтверджується, що інвалідність її сина настала до виповнення вісімнадцятирічного віку, та з урахуванням подання позивачем всіх інших документів, передбачених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, в тому числі при наявності достатнього страхового стажу позивача для призначення пенсії, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівськ (Чорноморське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області) № 25 від 05.07.2012 року та рішення Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області № 18 від 16.06.2017 року щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, прийняті в порушення вимог норм чинного законодавства, а тому такі рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

При цьому, заперечення відповідача, що син позивача вперше був визнаний інвалідом з дитинства тільки 30.05.1997, тобто у віці 7 року, через що він не може вважатися інвалідом з дитинства до досягнення ним шестирічного віку та відповідно позивач не відноситься до категорії осіб, які виховали дитину-інваліда до шестирічного віку, не підтверджується жодними належними доказами та не знаходить свого підтвердження в чинному законодавстві.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи, що позивач звернулась до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії від 30.05.2012 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов'язання призначення та виплати пенсії за віком як матері інваліда з дитинства починаючи з 24.06.2012 року.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апелянта, що мати дитини-інваліда має право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років, у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку з посиланням на постанову Верховного Суду України від 27 травня 2014 року (справа №21-133а14) спростовуються позицією Верховного Суду від 31.07.2018 року у справі № 501/2838/16-а.

Так, Верховний Суд у цьому рішення вказав, що враховуючи, що донька позивача визнана інвалідом з дитинства, мала медичні показання для визнання її інвалідом дитинства до 18-річного віку, позивач досягла 50 років, а отже має право на призначення дострокової пенсії.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 травня 2018 року у справі № 501/2467/17 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк