Справа № 815/1479/18
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 грудня 2018 року

Київ

справа №815/1479/18

адміністративне провадження №К/9901/67050/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гриціва М.І.,

суддів: Анцупової Т.О., Берназюка Я.О., -

під час розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року у справі за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до Управління містобудування та архітектури Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач просив визнати протиправним видання відповідачем будівельного паспорту від 06 жовтня 2016 року реєстраційний № 01-07/232 щодо будівництва індивідуального дачного будинку та навісу на земельній ділянці площею 0,0362 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); скасувати будівельний паспорт від 06 жовтня 2016 року реєстраційний № 01-07/232 щодо будівництва індивідуального дачного будинку та навісу на земельній ділянці площею 0,0362 га. з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 25 липня 2018 року залишив адміністративний позов без розгляду у зв'язку із пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 25 вересня 2018 року рішення суду першої інстанції скасував, а справу направив до суду першої інстанції для продовження розгляду.

ОСОБА_2 не погодився із рішенням суду апеляційної інстанції і 27 листопада 2018 року подав касаційну скаргу про його скасування та залишення в силі ухвали суду першої інстанції.

Колегія суддів вивчила наведені у касаційній скарзі міркування, додані до неї матеріали і дійшла висновку про таке.

Касаційна скарга подана після закінчення строків, встановлених статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС). Водночас заявник подав заяву про поновлення цього строку. Посилається на те, що у жовтні 2018 року звертався з касаційною скаргою про перегляд рішення суду апеляційної інстанції, але касаційна скарга була повернута, через те що підписант не зазначив свого відношення до касаційної скарги і не додав документа, що посвідчує його право для підписання касаційної скарги.

Інших претензій до змісту та форми касаційної скарги, чи порядку її подання не було висловлено. Зазначає, що в ухвалі про повернення касаційної суд повідомив, що відповідно до частини другої статті 332 КАС та частини восьмої статті 169 КАС повернення касаційної скарги не позбавляє його права на повторне звернення до касаційного суду в порядку, встановленого законом.

Причини пропуску строку касаційного оскарження, на які покликається скаржник, з огляду на їх фактичний зміст і передумови виникнення можна визнати поважними для задоволення заявленого з цього приводу клопотання.

Право на касаційне оскарження визначено у статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Згідно з цією статтею учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Аналіз цієї статті дає підстави вважати, що відповідно до її частини першої до касаційного суду можуть бути оскаржені саме рішення суду першої інстанції, судовий розгляд в якій закінчено (частина третя статті 241 КАС), після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції, прийняті за наслідками розгляду апеляційної скарги на такі рішення.

У частині другій статті, яка аналізується, йдеться про право на касаційне оскарження ухвал суду першої інстанції після їх перегляду судом апеляційної інстанції.

Нарешті у частині третій цієї статті зазначено виключний перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені до Верховного Суду.

Скаржник просить переглянути у касаційному порядку постанову суду апеляційної інстанції, якою згідно зі статтею 320 КАС скасовано ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому ухвала суду першої інстанції постановлена не по суті спору, оскільки позовна заява, яка в силу статті 159 КАС є заявою по суті справи, судом не розглядалася у зв'язку із пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції, якою цей суд скасував ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду, що перешкоджала подальшому провадженню у справі, і направив справу до цього самого суду для продовження розгляду справи по суті заявлених вимог, не може бути окремим судовим актом, що підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на викладене, керуючись статтями 327- 331, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду,

ухвалив:

Поновити строк ОСОБА_2 на подання касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року у справі за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до Управління містобудування та архітектури Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити Державній архітектурно-будівельній інспекції України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: Т.О. Анцупова

Я.О. Берназюк