Справа № 2340/2872/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/2872/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

представника відповідача - Діанова О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління державної фіскальної служби у Черкаській області (далі - відповідач-1), Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-2) про визнання протиправною відмову Головного управління державної фіскальної служби у Черкаській області викладену в листі від 11.07.2018 року №29374/23-00-04-216 у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та травмою, отриманою під час виконання службових обов'язків; зобов'язати Головне управління державної фіскальної служби у Черкаській області скласти та подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та травмою, отриманою під час виконання службових обов'язків, в розмірі відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб; зобов'язати ДФС України розглянути та прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та травмою, отриманою під час виконання службових обов'язків, в розмірі відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у місячний термін з моменту подання відповідачем 1 відповідного висновку.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На думку апелянта, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивач, як працівник податкової поліції, має право на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію» у розмірі, визначеному Порядком №850.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням йому 2 групи інвалідності, пов'язаної з проходженням служби в органах податкової міліції, право на яку передбачене ст. 23 Закону України «Про міліцію».

Позиція відповідачів обґрунтована тим, що чинними нормативно-правовими актами, що регулюють порядок виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням 2 групи інвалідності передбачена форма рапорту та перелік документів, необхідних для отримання такої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом від 03.05.2018 року №21-о/пм звільнено ОСОБА_3 з 03.05.2018 року з податкової міліції у запас Збройних Сил України з постановкою на військовий облік за підп. «Б» п.64 (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

12.06.2018 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності та 80% втрати працездатності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК від 12.06.2018 року серії 12 ААА №023684.

04.07.2018 року позивач звернувся до Головного управління державної фіскальної служби у Черкаській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку зі встановленням 2 групи інвалідності та втратою працездатності.

Листом від 11.07.2018 року №29374/23-00-04-216 Головне управління державної фіскальної служби у Черкаській області повідомив позивача про відсутність підстав для виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку зі встановленням 2 групи інвалідності, оскільки Закон України «Про міліцію» втратив чинність 07.11.2015, тому підстави для надіслання висновку про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням групи інвалідності та втратою працездатності колишнім працівникам податкової міліції після вказаної дати відсутні.

Позивач, вважаючи відмову Головного управління державної фіскальної служби у Черкаській області протиправною, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги, відповідач діяв у спосіб та в межах, що передбачені вимогами чинного законодавства України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 356 Податкового кодексу України визначений правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції, зокрема передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Частиною 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Так, ст. 23 Закону України «Про міліцію» було передбачено, що право на одноразову грошову допомогу у працівника міліції виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, яке мало місце в період її проходження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850), яким встановлено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Згідно п.п. 2 пункту 2 Порядку № 850 від 21.10.2015 року днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 від 21.10.2015 року грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.

Пунктом 7 Порядку № 850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Даною постановою також встановлено, що особам, які до набрання чинності Законом України № 208-VIII від 13.02.2015 року «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку № 707.

Отже, призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №707 можливе лише за умови, що особа мала право на отримання такої допомоги до 12.03.2015. В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що позивач набув таке право у 2018 році, тобто після 12.03.2015 року, а тому розмір допомоги має бути визначений у відповідності із Законом №565-XII від 20.12.1990, а саме: у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

В свою чергу, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015 № 900-VIII було внесено зміни, зокрема, в п.15 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580, згідно яких право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580, за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

З аналізу наведених норм законодавства колегія суддів приходить до висновку, що за колишніми працівниками міліції, в тому числі і податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги на умовах, передбачених Законом України «Про міліцію».

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 554/155/17.

Колегія суддів зауважує, що фактичною підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, слугувала неузгодженість законодавства, яким регулюються питання призначення вказаної допомоги особам, які проходили службу в органах податкової поліції.

Однак, у рішенні по справі «Budchenko v. Ukraine» від 24.07.2014 Європейський суд з прав людини зазначив, що відмова у задоволенні законного права заявника через відсутність механізму його реалізації, становить втручання у право власності згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а через нездатність забезпечити реалізацію такого права заявника в розумні терміни, держава поклала на нього надмірний та неспіврозмірний тягар, порушивши таким чином свої зобов'язання за статтею 1 Першого протоколу.

Таким чином, колегія суддів погоджуються з судом першої інстанції, що позивач, як працівник податкової поліції, має право на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» у розмірі, визначеному Порядком №850.

Разом із тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем подано відповідачу заяву довільної форми від 04.07.2018 року з вимогою виплатити одноразову грошову допомогу не за формою, що передбачена додатком до Порядку №850, не додано до заяви жодного визначеного п.6 Порядку №850 документа, тому відмова позивачу у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги є правомірно, оскільки відповідно до листа від 11.07.2018 року №29374/23-00-04-216 Головне управління державної фіскальної служби у Черкаській області не зазначало причину відмови саме відсутність певних документів, а підставою для відмови зазначено саме відсутність нормативно-правової бази для проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності колишнім працівникам податкової міліції.

Відповідач у разі виявлення недоліків поданої заяви чи відсутність необхідних документів повинен був повернути заяву на доопрацювання із зазначенням таких недоліків.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що враховуючи наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» у розмірі, визначеному Порядком №850, належним способом захисту порушених прав позивача в даному випадку буде визнання протиправною відмову Головного управління державної фіскальної служби у Черкаській області викладену в листі від 11.07.2018 року №29374/23-00-04-216 у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та травмою, отриманою під час виконання службових обов'язків та зобов'язання Головного управління державної фіскальної служби у Черкаській області скласти та подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та травмою, отриманою під час виконання службових обов'язків, в розмірі відповідно до Порядку №850, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Разом з цим, вимога позивача щодо зобов'язання Державну фіскальну службу України розглянути та прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та травмою, отриманою під час виконання службових обов'язків, в розмірі відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у місячний термін з моменту подання Головним управлінням ДФС у Черкаській області відповідного висновку - не підлягає до задоволення, оскільки у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права, однак суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє, оскільки на час розгляду судом вказаної справи права та інтереси позивача в цій частині позовних вимог не були порушені відповідачем-2, тому вказана вимога задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року та ухвалення нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області викладену в листі від 11.07.2018 року №29374/23-00-04-216 у виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та травмою, отриманою під час виконання службових обов'язків.

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області скласти та подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та травмою, отриманою під час виконання службових обов'язків, в розмірі відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 05.12.2018.

Головуючий суддя: Є.В Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев