Справа № 803/969/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/1210/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу комунального підприємства ,,Луцькводоканал" на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року у справі № 803/969/18 (головуючий суддя Волдінер Ф.А., час ухвалення 14:33 год., м. Луцьк, повний текст складений 25.06.2018) за адміністративним позовом комунального підприємства ,,Луцькводоканал" до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

31 травня 2018 року комунальне підприємство (КП) ,,Луцькводоканал" звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 22 лютого 2018 року за № .

Рішенням від 20 червня 2018 року Волинський окружний адміністративний суд у задоволенні адміністративного позову відмовив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, КП ,,Луцькводоканал" подало апеляційну скаргу, оскільки вважає його необгрунтованим та неправомірним, прийнятим без належного дослідження доказів та з неправильним застосованням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі позивач також зазначає, що нормами п. 76.3. ст. 76 Податкового кодексу України необхідно керуватись також у випадку, коли предметом перевірки є своєчасність сплати узгодженого податкового зобов'язання до бюджету.

З акту перевірки вбачається, що представником контролюючого органу перевірено дотримання строків сплати узгоджених податкових зобов'язань з ПДВ, визначених у декларації за жовтень 2017р.. Податкова декларація за жовтень 2017р. була здана підприємством до Луцької ОДПІ 20.11.17р.. Таким чином, з врахуванням норм п. 76.3. ст. 76 ПКУ, камеральна перевірка вказаного періоду могла бути проведена до 20.12.17р..

Отже, на думку КП ,,Луцькводоканал", враховуючи вказані у п. 76.3. ст. 76 ПКУ строки проведення камеральної перевірки, період жовтень 2017р. у лютому 2018р. перевірявся неправомірно.

Окрім того, дотримання строків сплати узгоджених податкових зобов'язань з ПДВ, визначених у декларації за жовтень 2017р. уже було предметом камеральної перевірки, проведеної ГУ ДФС у Волинській області, результати якої зафіксовані Актом №226/03-20-12-07/03339489 від 4 січня 2018 року.

Крім того, на виконання ст. 31 Закону України ,,Про державний бюджет України на 2017 рік" та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 року №332 КП ,,Луцькводоканал" укладено договори про організацію взаєморозрахунків з метою погашення податкового боргу з податку на додану вартість на загальну суму 1 430 994 грн. 78 коп..

Пунктом 7 вказаних договорів передбачено, що після виконання попередніми сторонами своїх зобов'язань щодо перерахування бюджетних коштів, КП ,,Луцькводоканал" зобов'язалось перерахувати до загального фонду державного бюджету виділені підприємству кошти для погашення податкового боргу.

Однак, кошти з державного бюджету на погашення різниці в тарифах КП ,,Луцькводоканал" так і не надійшли, що вкрай негативно вплинуло на фінансове становище підприємства та значно погіршило його платоспроможність.

КП ,,Луцькводоканал" лише суворо дотримувалось вимог договорів про організацію взаєморозрахунків, і не вчиняло ніяких порушень.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що застосування штрафних (фінансових) санкцій до підприємства є неправомірним, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ГУ ДФС у Волинській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому обґрунтовує правомірність оскарженого позивачем рішення суду першої інстанції та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник позивача в судове засідання апеляційного суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а тому в силу приписів ч.2 ст. 313 КАС України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що за наслідками проведеної посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області камеральної перевірки з питань своєчасності сплати податку на додану вартість платником КП ,,Луцькводоканал", оформленої актом від 05.02.2018 року №1849/03-20-12-07/03339489, відповідач прийняв податкове повідомленням-рішенням за № від 22.02.2018 року, яким застосував до КП ,,Луцькводоканал" штрафні санкції у розмірі 45620,02 грн. (228100,00 грн. х 20%) за платежем податок на додану вартість.

Висновки податкового органу базуються на тому, що позивач допустив порушення вимог пункту 57.1 статті 57, пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, що призвело до несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов'язання зі сплати ПДВ згідно декларації № від 20.11.2017 року за жовтень 2017 року та податкового повідомлення-рішення №83761207 від 21.11.2017 року на загальну суму 228100,00 грн. із затримкою строків сплати більше 30 календарних днів.

Так, податковий орган встановив, що за податковою декларацією з ПДВ № від 20.11.2017 року залишалася несплаченою сума 222534,05 грн..

Згідно особової картки за 2018 рік 30.01.2018 року відбулося погашення зазначеного грошового зобов'язання в сумі 10029,15 грн. згідно з платіжним дорученням №14611475 від 30.01.2018 року та погашення залишку вищезазначеного грошового зобов'язання в сумі 212504,91 грн. згідно з платіжним дорученням №14610284 від 30.01.2018 року на загальну суму 238000,00 грн., у зв'язку з чим була застосована штрафна санкція в сумі 44506,81 грн. (20% від суми сплати, за прострочення у 61 день з 30.11.2017 року по 30.01.2018 року).

Крім того, оскарженим податковим повідомленням-рішенням до КП ,,Луцькводоканал" за невчасну сплату грошового зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням від 21.11.2017 року №83761207 в загальній сумі 5566,03 грн. застосовані штрафні санкції в сумі 1113,21 грн. (20% від суми сплати, за прострочення у 47 день з 15.12.2018 року по 30.01.2018 року).

02.03.2018 року КП ,,Луцькводоканал" подало скаргу до Державної фіскальної служби України на спірне податкове повідомлення-рішення, однак, рішенням від 07.05.2018 року №15749/6/99-99-11-03-01-25 скарга залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач допустив прострочення сплати узгодженого податкового зобов'язання, а тому контролюючий орган правомірно застосував штрафні санкції.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є вірними.

Так, стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу (ПК) України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За правилами пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов'язку, як передбачено пунктом 38.1 статті 38 ПК України, визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пунктів 54.1, 54.3 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилом пункту 126.1 статті 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу. Зокрема, при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, за несплату платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій. При цьому специфіка штрафної санкції, передбаченої вищезазначеним підпунктом, полягає в тому, що вона нараховується контролюючим органом на погашену суму податкового боргу залежно від кількості днів, наступних за останнім днем строку грошового зобов'язання.

Оскільки КП ,,Луцькводоканал" несвоєчасно сплатило узгоджену суму грошового зобов'язання, яка була визначена у самостійно поданій декларації з ПДВ за № від 20.11.2017 року за жовтень 2017 року та податковим повідомленням-рішенням №83761207 від 21.11.2017 року, контролюючий орган правомірно, у відповідності до приписів пункту 126.1 статті 126 ПК України штрафні санкції в розмірі 20 % за затримку більше 30 календарних днів узгоджених сум грошового зобов'язання.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо протиправності камеральної перевірки.

Підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначає, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок проведення камеральної перевірки передбачений статтею 76 ПК України, відповідно до якої камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова (пункт 76.1).

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу (пункт 76.3).

Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів, колегія суддів дійшла висновку, що камеральна перевірка з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання може бути проведена в межах строків давності, визначених статтею 102 ПК України, тобто не пізніше закінчення 1095 дня.

Протягом 30 календарних днів проводиться перевірка правильності заповнення податкової декларації або уточнюючого розрахунку.

Таким чином, перевірка проведена в межах строків, визначених Податковим кодексом.

Безпідставним є посилання позивача на повторність камеральної перевірки, оскільки штрафна санкція нараховується контролюючим органом на погашену суму податкового боргу залежно від кількості днів. Сплата була проведена 31 січня 2018 року, а тому в акті перевірки №226/03-20-12-07/03339489 від 4 січня 2018 року сума сплати не була предметом перевірки, оскільки предметом зазначеної перевірки була своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання по декларації за жовтень 2017 року, сплата яких відбулась до 01 січня 2018 року.

Також, на думку апеляційного суду, є вірними та обґрунтованими доводи суду першої інстанції щодо правомірності не врахування контролюючим органом договорів про організацію взаєморозрахунків з метою погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Так, за умовами договорів суми субвенцій, які формувалися для погашення податкового боргу, відповідали розміру заборгованості, що виникла до 04.10.2017 року, а штрафи нараховані на суму простроченої сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання з податку на додану вартість по господарських операціях за жовтень 2017 року.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги позивача про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу комунального підприємства ,,Луцькводоканал" залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року у справі № 803/969/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 07 грудня 2018 року.