Справа № 140/2253/18
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року ЛуцькСправа № 140/2253/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо не призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 та зобовязання відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» з 04 вересня 2018 року, з врахуванням надбавок на утримання трьох непрацездатних членів сімї.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.09.2018 позивач звернувся до Луцького об'єднаного управління Пенсійної фонду України Волинської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років у порядку ст.86 Закону України «Про прокуратуру». Проте, рішенням Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області №34 від 12.09.2018 позивачу відмовлено у призначені пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру». Підставою для відмови у призначенні пенсії, слугувало те, що страховий стаж, який дає право на пенсію за вислугу років, на думку відповідача, складає 22 роки 07 місяців 04 дні, в тому числі 12 років 03 місяці 21 день - на посадах прокурорів і є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років.

Позивач вважає, що такими діями субєкт владних повноважень протиправно порушив його конституційні права і інтереси на соціальний захист, оскільки з урахуванням періодів строкової військової служби у Збройних силах України, половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі денної форми навчання, роботи на посадах прокурорів та слідчих в органах прокуратури, станом на 04 вересня 2018 року, його сукупний стаж роботи становить 23 роки 6 місяців 15 днів, з них в органах прокуратури 19 років 1 місяць 2 дні, який дає позивачу право на пенсію згідно із ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

Крім того, зазначає, що на його утриманні перебувають непрацездатні члени сімї, а тому відповідно до ч.7 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» має право на отримання надбавки до пенсії за вислугою років у розмірах і за умов, передбачених чинним законодавством.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву від 28.11.2018 позовних вимог не визнав, оскільки в ході розгляду поданих позивачем документів було встановлено, що страховий стаж Сіжука.В.П. становить 27 років 04 місяці 12 днів; стаж за вислугу років - 22 років 07 місяців 04 дні; стаж роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури - 12 років 03 місяців 21 день.

До вислуги років відповідно до ч.6 ст.86 Закону «Про покуратуру» зараховані наступні періоди: з 26.05.2000 по 10.09.2002 - старшим помічником прокурора; з 11.09.2002 по 27.08.2003 - прокурором відділу; з 19.12.2008 по 13.09.2010 - помічником прокурора; з 14.09.2010 по 02.03.2011- прокурором відділу; з 03.03.2011 по 29.07.2015- начальником відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації прокуратури області; з 30.07.2015 по 18.08.2016- прокурором відділу; з 19.08.2016 по 05.04.2018- на посаді старшого слідчого відділу прокуратури області; з 0б.04.2018 по 31.07.2018 - слідчого відділу прокуратури області; з 29.11.1991 по 13.12.1993 - строкова військова служба; з 01.09.1994 по 30.06.1999 - половина періоду навчання на денній формі в Українській державній юридичній академії.

До прокурорського стажу не зарахований період роботи на посаді помічника прокурора-стажиста з 02.08.1999 по 26.05.2000, оскільки посада помічника прокурора-стажиста відсутня в переліку посад, які дають право на призначення пенсії за вислугою років, відповідно до п.6 ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, оскільки за записами трудової книжки позивача стаж роботи на прокурорських посадах складає 12 років 3 місяці 21 день, а тому права на пенсію за вислугою років він немає, а відтак, вважає дії управління правомірними та такими, що відповідають чинному законодавству України. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Позивач у відповіді на відзив звертає увагу суду на те, що відповідачем, на його думку, безпідставно не зараховано до вислуги років, що дає право на пенсію за вислугою років, період роботи на посаді помічника прокурора-стажиста з 02.08.1999 по 26.05.2000, оскільки ч.6 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» чітко визначено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно цією статтею, зараховується період роботи, зокрема, стажистами. Також, звертає увагу суду на те, що відповідачем безпідставно не враховано до вислуги років період роботи з 28.08.2003 року по 18.12.2008 року та з 06.04.2018 до моменту звернення позивача із відповідною заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру». При цьому, наголошує, що в період роботи на цій посаді з його заробітної плати щомісячно вираховувалися страхові внески до Пенсійного фонду України, а тому він має право на пенсію згідно вказаного Закону.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Згідно записів в трудовій книжці серії БТ-I №7023181 належній ОСОБА_1, судом встановлено, що позивач з 02.08.1999 по даний час, тобто по день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років, працює в органах прокуратури України та з 06.04.2018 року, згідно наказу №116-К від 06.04.2018 року, у звязку із скороченням посади старшого слідчого відділу прокуратури області призначений на посаду слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури області, у якій працює по теперішній час, зокрема працював:

з 02 серпня 1999 року прийнятий на посаду помічника прокурора-стажиста Волинської природоохоронної міжрайонної прокуратури (наказ №322 від 30.07.1999 року);

з 26.05.2000 року в звязку із закінченням строку стажування призначений на посаду старшого помічника Волинського міжрайонного природоохоронного прокурора (наказ №254 від 26.05.2000 року);

з 11.09.2002 року призначений на посаду прокурора відділу нагляду за додержанням і застосуванням законів прокуратури області (наказ №530 від 11.09.2002 року);

з 28.08.2003 року призначений заступником Володимир-Волинського міжрайонного прокурора (наказ №745 від 28.08.2003 року);

з 02.11.2005 року по 18.12.2008 року працював прокурором Турійського району (наказ Генерального прокурора України №1352к від 02.11.2005 року);

з 19.12.2008 призначений на посаду помічника Володимир-Волинського міжрайонного прокурора (наказ №363ос від 19.12.2008 року);

з 14.09.2010 року переведений на посаду прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду за додержанням законів органами, які провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство прокуратури області (наказ №311ос від 14.09.2010 року);

з 03.03.2011 року призначений на посаду начальника відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду за додержанням законів органами, які провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство прокуратури області (наказ №94 від 03.03.2011 року);

04.02.2011 у прийняв присягу працівника прокуратури;

з 12.12.2012 року призначений на посаду начальника новоутвореного відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури області (наказ №985к від 12.12.2012 року);

з 23.09.2014 призначений на посаду начальника відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації прокуратури області (наказ №569к від 23.09.2014 року);

з 30.07.2015 призначений на посаду прокурора відділу організації підтримання державного обвинувачення прокуратури області (наказ №388к від 30.07.2015 року);

з 14.04.2016 року переведений на посаду прокурора відділу підтримання державного обвинувачення в суді прокуратури області (наказ №172к від 14.04.2016 року);

з 19.08.2016 року переведений на посаду старшого слідчого відділу прокуратури області (наказ №330к від 19.08.2016 року);

з 31.10.2016 року переведений на посаду старшого слідчого відділу прокуратури області (наказ №432к від 31.10.2016 року);

з 06.04.2018 призначений на посаду слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури області (наказ №116к від 06.04.2018 року), де і працює по теперішній час.

Станом на 04 вересня 2018 року, стаж роботи ОСОБА_1 за вислугу років, з урахуванням періоду строкової військової служби з 29.11.1991 року по 13.12.1993 року та половини періоду навчання на денній формі в Українській державній юридичній академії з 01.09.1994 року по 30.06.1999 року, становив 23 роки 6 місяців 15 днів, з них на посадах прокурорів 19 років 1 місяць 2 дні.

04.09.2018 позивач звернувся до Луцького об'єднаного управління Пенсійної фонду України Волинської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років у порядку ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області №34 від 12.09.2018 позивачу відмовлено у призначені пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру». Підставою для відмови у призначенні пенсії, слугувало те, що страховий стаж, який дає право на пенсію за вислугу років, на думку відповідача, складає 22 роки 07 місяців 04 дні, в тому числі 12 років 03 місяці 21 день - на посадах прокурорів і є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14 жовтня 2014 року (далі Закон №1697-VII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців.

Згідно ч.2 ст.86 Закону №1697-VII пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до частини 6 статті 86 Закону №1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Частиною 6 статті 86 Закону №1697-VII визначено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується, зокрема, військова служба та половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Отже, положення статті 86 Закону №1697 дають право працівникам прокуратури України на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців.

З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки серії БТ-I №7023181 вбачається, що ОСОБА_1 має вислугу років, яка дає право на пенсійне забезпечення, згідно Закону №1697-VII. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії, його стаж роботи, який можливо зарахувати для вислуги років, перевищує 23 роки, у тому числі, стаж роботи на посадах прокурорів понад 19 років.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що оскільки на час звернення позивача за призначенням пенсії за вислугу років, ОСОБА_1 має достатню вислугу років, що передбачена статтею 86 Закону України «Про прокуратуру», то відповідно, відмова відповідача, яка викладена у рішенні №34 від 12.09.2018, в призначенні пенсії за вислугу років є неправомірною, а відтак рішення Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області №34 від 12.09.2018 про відмову у призначенні пенсії підлягає скасуванню.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що на утриманні позивача перебувають непрацездатні члени сім'ї, а саме: дві доньки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей.

Згідно з ч.7 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» до пенсії за вислугу років, призначеної згідно з цією статтею, встановлюються надбавки на утримання непрацездатних членів сім'ї та на догляд за одиноким пенсіонером у розмірах і за умов, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до пп.3 п.4 Постанови КМУ №654 від 16.07.2008 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні дітей до 18 років, надбавка до пенсії за віком, по інвалідності та за вислугу років, передбачена Законами України «Про пенсійне забезпечення» і «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплачується у розмірі 150 гривень на кожну дитину непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні дітей до 18 років, надбавка до пенсії за віком, по інвалідності та за вислугу років, передбачена Законами України «Про пенсійне забезпечення» і «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплачується у розмірі 150 гривень на кожну дитину.

Пунктом 6 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення». Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

З аналізу норм вищевказаного законодавства вбачається, що надбавки, зокрема, на утримання непрацездатних членів сім'ї, встановлюються лише непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні дітей до 18 років.

Оскільки, позивач на момент звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії працює на посаді слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури області, а тому йому не передбачено встановлення надбавки до пенсії за вислугу років, у звязку із наявністю на утриманні дітей до 18 років.

У звязку, із чим, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог в частині призначення пенсії з урахуванням надбавок на утримання трьох непрацездатних членів сімї слід відмовити.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірності відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугою років.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, шляхом визнання дій Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо не призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 протиправними та зобовязання відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» з 04 вересня 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Згідно із частини першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір сплачений при зверненні до суду у розмірі 352, 40 грн.

Керуючись статтями 139, 243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про прокуратуру», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугою років, відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

Зобовязати Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 04 вересня 2018 року пенсію за вислугою років, відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (43005, Волинська область, м. Луцьк, пр-т. ОСОБА_5 Грушевського, 1) на користь ОСОБА_1 (43008, Волинська область, м. Луцьк, вул. Січова, 7/31) судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, адреса: 43008, Волинська область, м. Луцьк, вул. Січова, 7/31.

Відповідач: Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області, адреса: 43005, Волинська область, м. Луцьк, пр-т. ОСОБА_5 Грушевського, 1.

Суддя Ю.Ю. Сорока