Справа № 520/9226/18
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
місто Харків
05.12.2018р. справа №520/9226/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження за процедурою письмового провадження у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, треті особи: Харківський обласний військовий комісаріат, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про1) визнання противоправною бездіяльність Державного підприємства обслуговування повітряного руху України щодо ненадання ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення у зв`язку з прийняттям наказу Державним підприємством обслуговування повітряного руху України від 13.07,2018 року № 412; 2) зобов`язання Державного підприємства обслуговування повітряного руху України надати ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії у зв`язку з прийняттям наказу Державним підприємством обслуговування повітряного руху України від 13.07.2018 року № 412 у відповідності додатку 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, затвердженого Постановою КМУ №45 від 13.02.2008р.,-
встановив:
Позивач, ОСОБА_1 у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги 1) визнати противоправною бездіяльність Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі за текстом - ДП) з приводу ненадання довідки стосовно розміру грошового забезпечення у зв`язку з прийняттям наказу від 13.07.2018р. №412; 2) зобов`язання ДП надати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії у зв`язку з прийняттям наказу від 13.07.2018р. №412 у відповідності додатку 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби" (затвердженого Постановою КМУ №45 від 13.02.2008р.).

Підставами позову є доводи про те, що довідка повинна бути надана, так як стосується використання розпорядником бюджетних коштів для оплати праці публічних службовців та необхідна для ініціювання питання відносно проведення перерахунку пенсії.

Відповідач, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України з поданим позовом не погодився.

Підставами для заперечень проти позову є доводи про те, що у зв`язку з прийняттям Урядом України постанови №103 від 21.02.2018р. змінилось правове регулювання спірних правовідносин, унаслідок чого у перерахунку пенсій колишніх військовослужбовців, відряджених до ДП, беруть участь показники оплати праці за відповідними посадами у штаті військових органів (підприємств, організацій, установ), а не у штаті ДП.

Третя особа, Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області з поданим позовом не погодилась.

В обґрунтування заперечень проти позову зазначила, що для перерахунку пенсій у порядку ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» для юридичне значення виключно рішення про збільшення розміру оплати праці, прийняте Кабінетом Міністрів України, а не будь-якими іншими особами.

Третя особа, Харківський військовий комісаріат пояснення до позову не надала.

Оскільки визначене ч.1 ст.2 КАС України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи і дотримання вказаного завдання є обов`язковим в силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, то з огляду на приписи ст.229, ч.2 ст.379, ч.9 ст.205 КАС України, суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, дійшов висновку, що заява має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

За матеріалами справи судом установлено, що позивач з 30.07.1990 на протязі 23 років і 3 місяців безперервно проходив публічну військову службу, з 19.10.1999р. був відряджений у розпорядження ДП, наказом Міністра оборони України від 31.10.2013р. №360 був звільнений у запас, наказом Генерального директора ДП від 08.11.2013р. №615/о звільнений із займаної посади у штаті ДП - старшого штурмана (старшого диспетчера з руху літаків), письмовим запитом від 30.07.2018р. звернувся до ДП з приводу одержання довідки про розмір грошового забезпечення військовослужбовця за прирівняною посадою, листом від 03.09.2018р. №1-26.7-4057 отримав відмову у видачі довідки.

Перевіряючи відповідність закону оскарженої відмови ДП, суд зазначає, що правовідносини з перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців унормовані, насамперед, приписами ч.3 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і деталізовані приписами Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008р. №45; далі за текстом - Порядок №45), приписами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (затвердженого постановою правління ПФУ від 31.01.2007р. №3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.02.2007р. за №135/13402), далі за текстом - Порядок №3-1), приписами постанови КМУ від 20.02.2018р. №103.

Запроваджений цими актами права механізм перерахунку розміру пенсій фактично виключає участь у цьому процесі фізичної особи - громадянина у статусі пенсіонера, адже створює наступну процедуру: 1) рішення про збільшення розміру оплати праці (грошового забезпечення) приймається КМУ і офіційно оприлюднюється, 2) центральний орган виконавчої влади у відповідній сфері письмово повідомляє про подію збільшення розміру оплати праці (грошового забезпечення) Пенсійний фонд України, 3) ПФУ сповіщає про подію збільшення розміру оплати праці (грошового забезпечення) регіональні тероргани ПФУ, 4) регіональні тероргани ПФУ готують списки осіб, яких стосується подія збільшення розміру оплати праці (грошового забезпечення) і направляють такі сприски до органів за місцем проходження військовослужбовцем служби (або за місцем фінансового утримання військовослужбовця чи за місцем видачі довідок про розмір грошового забезпечення), 5) перелічені органи видають довідки про розмір грошового забезпечення після події збільшення і направляють такі довідки до регіональних терорганів ПФУ, 6) регіональні тероргани ПФУ після одержання довідок проводять перевірку викладених у них показників і приймають рішення з приводу перерахунку розміру раніше призначених пенсій.

Відтак, пенсіонер не є безпосереднім учасником зносин за згаданою процедурою.

Однак, оскільки підсумковим фінансовим результатом розвитку правовідносин за згаданою процедурою є розумно обґрунтовані майнові очікування особи, тобто можливість набуття у власність додаткових коштів як майна у розумінні ст.1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, то суд вважає, що у цих правовідносинах пенсіонер має інтерес, який не суперечить закону, а відтак, підлягає судовому захисту.

При цьому, суд зауважує, що норми перелічених актів права не виключають можливості проведення перерахунку розміру раніше призначеної пенсії на підставі матеріалів особистого звернення фізичної особи - громадянина (у тому числі і довідки про розмір грошового забезпечення після настання події збільшення).

Тому, з огляду на приписи ст.8 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України суд доходить висновку, що регіональний терорган ПФУ, одержавши від фізичної особи - громадянина заяву належної форми і документ про розмір збільшеного грошового забезпечення, повинен використати надані владні повноваження для проведення перевірки легальності походження документа, достовірності показників такого документа, здатності цих показників вплинути на розмір пенсії, і (за відсутності об`єктивних і нездоланних перешкод) прийняти власне письмове рішення з приводу перерахунку розміру раніше призначеної пенсії.

Висловлені судом міркування доводять юридичну неспроможність доводів відповідача та третіх осіб.

Водночас із цим, суд вважає окремо та безвідносно до вище висловлених міркувань звернути увагу сторін на те, що у спірних правовідносинах на ДП поширюється дія норм Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Так, за визначенням ч.1 ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Оскільки інформація про оплату праці особи, котра проходить публічну службу у силу ч.5 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації"" не підлягає обмеженню і за минулі періоди діяльності вже є наявною у розпорядника публічної інформації - органу проходження особою публічної служби, то суд не знаходить підстав для визнання правомірною спірної відмови у цілому.

При вирішенні спору суд також бере до уваги правові позиції Верховного Суду з приводу застосування ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у правовідносинах з приводу пенсійного забезпечення колишніх військовослужбовців, відряджених для проходження військової служби до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

Так, у постанові від 17.10.2018р. по справі № 461/1151/17 (провадження №К/9901/43708/18) Верховний Суд зазначив, що « 15. Аналіз частини 3 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави для висновку про те, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців. 16. Кабінет Міністрів України делегував керівникам державних органів своє право визначати розміри посадових окладів, тому накази Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 27.12.2012р. №579/о, від 30.09.2015р. №478/о та від 19.07.2016р. №221 «Про підвищення посадових окладів військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху», якими підвищено з 01.01.2013р., з 01.10.2015р. та, відповідно, з 01.07.2016р. посадові оклади військовослужбовців, відряджених до Украероруху, є підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Наостанок, суд зазначає, що приписи п.3 Порядку №45 (відповідно до яких особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами) продовжують діяти, чинності не втратили.

Відтак, суперечність між змістом п.1 постанови КМУ №103 від 21.02.2018р. та п.3 Порядку №45 має бути вирішена за правилами ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", де указано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі «Щокін проти України» (Shchokin v.Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі «Серков проти України» (Serkov v.Ukraine, заява № 39766/05) Європейським судом з прав людини фактично надане тлумачення змісту ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та принципу верховенства права, згідно з яким національне законодавство має бути чітким та узгодженим, відповідати вимозі «якості» закону, забезпечувати адекватний захист осіб від свавільного втручання у права заявника, а у разі протилежного (тобто у разі неоднозначного трактування норми права) підлягає застосуванню найбільш сприятливий для заявника підхід.

Отже, наведена суперечність є визнається судом правомірною перешкодою для видачі у спірних правовідносинах довідки про розмір грошового забезпечення військовослужбовця.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90 КАC України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах ДП при виконанні функції владного суб`єкта - місця проходження працівником публічної служби та при виконанні функції розпорядника публічної інформації не забезпечено реалізації повноваження відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАC України, адже у відповідь на письмове звернення громадянина не видано письмового документу відносно розміру оплати праці станом на 03.09.2018 року публічного службовця за посадою - старшого штурмана (старшого диспетчера з руху літаків) відповідно до наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 13.07.2018р. №412.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:
Позов - задовольнити частково.

Визнати неправомірною викладену у листі від 03.09.2018р. №1-26.7-4057 відмову Державного підприємства обслуговування повітряного руху України у видачі ОСОБА_1 письмового документа про розмір грошового забезпечення військовослужбовця за посадою старшого штурмана (старшого диспетчера з руху літаків) відповідно до наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 13.07.2018р. №412.

Зобов`язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України видати на запит ОСОБА_1 від 30.07.2018р. письмовий документ про розмір грошового забезпечення військовослужбовця за посадою старшого штурмана (старшого диспетчера з руху літаків) відповідно до наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 13.07.2018р. №412.

У решті вимог позов - залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (08301, а/с115, м. Бориспіль-1, ) судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.)

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, тобто протягом 30 днів з дати складення судового рішення у повному обсязі, а набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Роз`яснити, що скарга може бути подана у порядку п.15.5 Розділу VІІ КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Старосєльцева