Справа № 814/1358/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/1358/18

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, Міністерства юстиції України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, за участю третьої особи Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

31 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, в якому просив визнати протиправними дії відповідача, які полягають у відмові, оформленої листом №3.3/277018/Г-225 від 16.04.2018 року, у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності ІІІ групи, причина інвалідності - захворювання, пов'язане із проходженням служби в поліції та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у розмірі 123 340 гривень, що відповідає 70 розмірам прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначав, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги, у зв'язку із захворюванням, яке пов'язано з проходженням служби в поліції.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що ОСОБА_2 не має право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність йому встановлено ще у лютому 2015 року, а повторний огляд проведено у жовтні 2017 року, тобто більше ніж через 2 роки, після первинного встановлення інвалідності. Відповідно до п.8 розділу 4 Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, які затверджені наказом МВС №4 від 11.01.16, поліцейський має право на виплату протягом двох років після первинного встановлення інвалідності. Оскільки позивачу змінено причину інвалідності після спливу дворічного терміну з моменту первинного огляду, в нього відсутні підстави для виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із втратою працездатності у розмірі 45 відсотків.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач та третя особа подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили зазначене рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянти зазначають, що при вирішенні питання про те, чи має особа право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про національну поліцію" слід враховувати причино - наслідковий зв'язок між інвалідністю та захворюванням та/чи пораненням, зокрема з урахуванням тривалості проміжку часу, що минув відколи в цієї особи було захворювання та/чи поранення. З 23 лютого 2015 року позивач отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання, яку встановлено у період проходження служби в органах державної кримінально - військової служби України. Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 02 жовтня 2017 року позивачу встановлено рівень втрати працездатності 45 відсотків та згідно довідки до огляду МСЕК від 02 жовтня 2017 року встановлено ІІІ групу інвалідності, із зазначенням причини - захворювання, пов'язане із проходженням служби в поліції. Враховуючи, що після сливу дворічного терміну позивачу змінено причину інвалідності, то він не має право на отримання одноразової грошової допомоги. Крім того, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції помилково зобов'язав Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, оскільки питання призначення та виділення коштів на виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до діючого законодавства, вирішується Міністерством юстиції України, як вищестоящим органом та вищим розпорядником бюджетних коштів.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв'язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 2000 року проходив службу в органах виконання покарань на посаді фельдшера медичної частини державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» та має спеціальне звання капітана внутрішньої служби.

22.02.2015 року рішенням МСЕК ОСОБА_2 встановлено ІІІ групу інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання.

З 23 листопада 2015 року ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності третьої групи загального захворювання, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (а.с.56).

26 вересня 2017 року згідно постанови військово - лікарської комісії МВС ОСОБА_2 визнано непридатним до служби в поліції (а.с.54).

29 вересня 2017 року наказом ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" № 53 о/с, капітана внутрішньої служби ОСОБА_2 - фельдшера медичної частини звільнено з військової служби з 30.09.2017 року за п.2 ст. 77 "Про національну поліцію" через хворобу (а.с.16).

Відповідно до довідки МСЕК від 02 жовтня 2017 року серії 10ААА № 019296 встановлено, що втрата професійної працездатності позивача складає 45% (а.с.17).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК від 02.10.2017 року № 273831 позивачу повторно встановлено ІІІ групу інвалідності, але змінено причину інвалідності - захворювання пов'язане з проходженням служби в поліції, яку повторно підтверджено довідкою до огляду МСЕК № 546883 від 06.04.2018 року (а.с.18,19).

16 січня 2018 року позивач звернувся до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, відповідно до вимог ст.97 Закону України «Про Національну поліцію».

16 січня 2018 року комісія Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України з призначення та виплати одноразової грошової допомоги вирішила призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу в сумі 123 340,00 грн., що підтверджується відповідним протоколом комісії (а.с.57).

17 січня 2018 року начальником Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 в розмірі 123 340,00 грн. (а.с.58).

18 січня 2018 року Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації направило протокол комісії від 16.01.2018 та висновок від 17.01.2018 про виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги в розмірі 123 340,00 гривень, а також клопотання про надання додаткового фінансування із загального фонду на виплату зазначеної допомоги до департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства юстиції України (а.с.59-60).

12 лютого 2018 року Міністерство юстиції України повернуло без розгляду документи щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, з посиланням на те, що після огляду МСЕК минуло більше двох років.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачу не проводилась виплата одноразової допомоги під час первинного встановлення інвалідності у 2015 році, то обмеження у виплаті такої відповідно до п.8 Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС № 4 від 11.01.2016 року, на ОСОБА_2 не поширюються. Крім того, Законом України "Про національну поліцію" не передбачено обмеження в два роки, між проведенням первинного та повторного медичного обстеження, перевищення якого позбавляє особу права на одноразову грошову допомогу.

Судова колегія частково не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.23 Закону України "Про державну кримінально - виконавчу службу" на осіб рядового і начальницького складу кримінально - виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №580-VIII), відповідно до п.4 ч.1 ст.97 якого встановлено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Аналогічні положення містить пп.4 п.4 Розділу І Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що позивач, як особа, що отримала інвалідність внаслідок захворювання, яке пов'язане з проходженням служби в поліції, має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.97, п.4 ч.1 ст.99 Закону №580-VIII та пп.4 п.4 Розділу І Порядку № 4.

Судом першої інстанції вірно відхилені доводи відповідача та третьої особи - Мінюсту України щодо відсутності підстав для виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги через сплив двох років з дня первинного встановлення інвалідності, оскільки така підстава для відмови у виплаті допомоги не передбачена ст.101 Закону №580-VIII.

Крім того, абсолютно вірними є висновки суду першої інстанції, що ч.6 ст.100 Закону №580-VIII передбачений трирічний строк для реалізації свого права на отримання допомоги та шестимісячний строк після звільнення зі служби для визначення пов'язаності причин інвалідності з проходженням служби (п.4.ч.1 ст.97 Закону №580-VIII). Зазначені строки позивачем дотримані.

Відмова відповідача та Мінюсту у виділенні коштів та прийнятті рішення про виплату позивачу одноразової грошової допомоги пов'язана з невірним тлумаченням п.8 розділу IV Порядку № 4, в якому зазначено, що якщо поліцейському протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Судова колегія звертає увагу, що вказаний пункт містить застереження щодо встановлення іншої причини інвалідності протягом двох років після проведення первинної медичного обстеження та стосується перш за все розмірів виплати одноразової грошової допомоги у тому разі, якщо вона була виплачена під час встановлення інвалідності при первинному обстеженні.

Оскільки позивачу не проводилися виплати під час первинного встановлення інвалідності у 2015 році, п.8 розділу IV Порядку № 4 до нього не застосовується.

На підтвердження висновку про правомірність вимоги позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги свідчить той факт, що керівник Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Мінюсту 17.01.2018 року затвердив висновок про призначення ОСОБА_2 одноразової кгрошової допомоги в розмірі, передбаченому пп. "в" п.4 ст.99 Закону №580-VIII, а саме в розмірі 123 340,00 грн.

Не оспорюючи право позивача на отримання одноразової грошової допомоги в зв'язку із втратою працездатності, судова колегія вважає невірними висновки суду про наявність підстав для визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання його нарахувати та виплатити ОСОБА_2 зазначену допомогу.

Дійсно, п.3 розділу IV Порядку № 4 передбачено, що рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п'ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

Пункт 6 цього ж розділу передбачає, що нарахування та виплата ОГД здійснюється після надходження коштів на зазначені цілі до відповідного органу поліції, навчального закладу.

З матеріалів справи вбачається, що 18.01.2018 у відповідності до абз.2 п.3 розділу IV Порядку № 4 Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації направило до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Мінюсту розрахунок у потреби в коштах на виплату ОГД позивачу (а.с.60).

12.02.2018 у листі № 4925/1075-32-18/16.3.2 повернула відповідачу документи ОСОБА_2 без розгляду в зв'язку з тим, що після первинного огляду МСЕК минуло більше двох років (а.с.61).

Отже Мінюст, як вищестоящий орган та вищий розпорядник бюджетних коштів, відмовив відповідачу у наданні коштів на зазначені цілі, що виключає для Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації можливість призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу.

Вказані обставини стали підставою для складання відповідачем 16.04.2018 листа № 3.3/277-18/Г-225, яким ОСОБА_2 повідомлено про залишення його документів для виплати одноразової грошової допомоги без розгляду. В якості обґрунтувань своїх дій відповідачем зазначені ті обставини, що після первинного огляду МСЕК минуло більше двох років, тобто ті самі підстави, з яких Мінюст відмовив відповідачу у виділенні бюджетного фінансування на виплату допомоги (а.с.23-24).

Враховуючи, що відповідач у відповідності до п.2 розділу IV Порядку № 4 склав та затвердив висновок про виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги та відмова Мінюсту у виділенні бюджетних коштів позбавила його можливості прийняти рішення про нарахування та виплату допомоги, судова колегія приходить до висновку про відсутність в діях відповідача ознак протиправності. Саме на вказані обставини посилався відповідач в апеляційній скарзі.

Суд першої інстанції не врахував наведені норми права, не повно дослідив обставини справи, в зв'язку з чим прийшов до невірного висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи, що Мінюст України є лише третьою особою, та апеляційний суд позбавлений можливості притягнути його до участі у справі в якості другого відповідача, відсутні підстави для захисту прав позивача в належний спосіб шляхом зобов'язання зазначеного центрального органу влади вжити відповідні дії для перерахування бюджетний коштів для фінансування виплат позивачу.

Разом з тим, відповідно до завдання адміністративного судочинства, для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, керуючись ч.2 ст.9 КАС України, судова колегія вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача повторно звернутися до Мінюсту України з розрахунком у потреби в коштах на виплату ОГД позивачу.

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 04 червня 2018 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.308,310,315,317,321,322,325,328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, Міністерства юстиції України - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року - скасувати та ухвалити постанову про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_2.

Зобов'язати Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Мінюсту повторно звернутися до Міністерства юстиції України з розрахунком у потреби в коштах на виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 06 грудня 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко