Справа № 120/3927/18-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 грудня 2018 р. Справа № 120/3927/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 (24132, Вінницька область, Чернівецький район, с. Бабчинці, ідент. код НОМЕР_1 )

до: Шаргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (23500, Вінницька область, м. Шаргород, вул. Героїв Майдану, 222, )

про: визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Шаргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, в якому просить визнати протиправними дії Шаргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та зобов`язати призначити пенсійне забезпечення відповідно до вимог ч. 1 ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що за час військової служби був направлений на ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. На підставі цього, в лютому 2018 року позивач звернувся із заявою до Шаргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про призначення пенсії за віком із скороченням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви додав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, довідку військової частини № НОМЕР_2 , довідку Чернівецького районного військового комісаріату від 09.01.2018 року. Протоколом № 28 від 03.11.2017 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно ухвали суду від 06.11.2018 року розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно якого проти задоволення позову заперечує. Окремо зазначає, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при призначенні пенсії із використанням норм ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до заяви про призначення пенсії додається довідка військової частини у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно наданої довідки № 148 від 21.06.1993 року, яка видана Чернівецьким районним військовим комісаріатом не визначено термін перебування в забрудненій зоні (кількість днів).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданого 20.07.1993 року.

В серпні 2017 року позивач звернувся до Чернівецького відділення Шаргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області з письмовою заявою про призначення йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС 2 категорії, пенсії за віком із скороченням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Протоколом Шаргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 28 від 03.11.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії. Відмова мотивована тим, що згідно наданих позивачем документів не вбачається коли і скільки днів було фактично відпрацьовано особою безпосередньо у зоні відчуження. Також вказано, що довідку про перебування на ліквідації наслідків аварії у складі військової частини №3228 видано військовою частиною № НОМЕР_2 м. Львів, та якими первинними документами підтверджується його перебування у зоні відчуження.

В подальшому позивач звернувся зі скаргою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Листом №436/П-Ю від 28.02.2018 року Головне управління зазначає, що Шаргородське ОУПФУ у Вінницькій області прийнято обґрунтоване рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії із зниженням пенсійного віку.

Не погоджуючись з вказаними діями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно статті 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Матеріали справи свідчать, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 .

Згідно ч. 3 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Отже, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі і пільг щодо призначення пенсії.

У відповідності до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років.

Відповідно до абз. 9 пп. 5 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Суд зазначає, що зміст наведених норм дає підстави для висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Із аналізу наведених норм права слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 згідно довідки №148 від 21.06.1993 року, яка видана військовою частиною № НОМЕР_2 , з 04.06.1986 року по 09.06.1986 року згідно наказу командира військової частини № НОМЕР_4 № 135 від 04.06.1986 та №260 від 09.06.1986 року перебував на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в населених пунктах: Бички, Корогод, Іллінці, Товстий Ліс, Весняне.

Також відповідно до архівної довідки №491 від 04.06.2018 року, яка видана Центральним архівним відділом Національної гвардії України вказано, щодо ОСОБА_1 є наступні відомості.

По військовій частині НОМЕР_4 : в наказі № 135 від 04.06.86 р. значиться: вважати вибувшим в службове відрядження в район несення служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 04.06.1986 р. рядового за штатом роти зв`язку рядового ОСОБА_1 ,

По військовій частині НОМЕР_5 : в наказі № 132 від 09.06.86 р. значиться: вважати тимчасового прибувшим в частину в службове відрядження для участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС військовослужбовця із військової частини НОМЕР_4 рядового ОСОБА_1 з 05.06.1986 р.

В наказі № 133 від 10.06.86 р. значиться: вважати вибувшим в службове відрядження м. Прип`ять 10.06.1986 р. військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 рядового Петерлевича (так в наказі).

В наказі № 202 від 27.08.86 р. значиться: вважати вибувшим в службове відрядження район Чорнобильської АЕС 27.08.1986 р. в м. Поліське військова частина НОМЕР_4 рядового ОСОБА_2 (так в наказі).

По військовій частині НОМЕР_4 : в наказі № 260 від 09.10.86 р. значиться: вважати прибувшим із службо вого відрядження з 9.10.1986 р. в районі несення служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС радіорелейний механік роти зв`язку рядовий ОСОБА_2 (так в наказі).

Тобто вказані обставини та надані на їх підтвердження документи свідчать про наявність у позивача права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Посвідчення позивача недійсним не визнавалось, його статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється.

При цьому, посилання відповідача на відсутність у поданих позивачем документах інформації щодо кількості днів фактично відпрацьованих позивачем у зоні відчуження не може бути підставою для відмови в призначені позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Також суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що позивач перебував на ліквідації наслідків аварії у складі військової частини № НОМЕР_4 , а довідку видано військовою частиною № НОМЕР_2 м. Львів. Позивач проходив військову службу у армії СРСР, оскільки після здобуття незалежності Україною військова частина перейшла до Збройних Сили України, тому було змінено номер вказаної військової частини.

Щодо невідповідності прізвища позивача у посвідченні учасника наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідці №148 від 21.06.1993 року суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до рішень Чернівецького районного суду від 20.06.2017 року у справі №150/342/17 та від 19.07.2017 року у справі №150/425/17 встановлено факт належності вказаних документів позивачу.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсійне забезпечення відповідно до вимог ч. 1 ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є протиправними.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. У разі якщо при відстрочці часу призначення пенсії за віком не здійснюється підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу, пенсія, обчислена відповідно до статті 29 цього Закону, призначається з дня, що настає за останнім днем повного місяця відстрочки часу виходу на пенсію, який враховано до страхового стажу;

2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком із скороченням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня, коли ОСОБА_1 звернувся за цією пенсією.

Також, при вирішені цього спору, суд, відповідно до частин першої-другої статті 6 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей

З огляду на вимоги Конвенції та практику Європейського суду з прав людини (Спорронг та Льонрот проти Швеції) до правовідносин щодо отримання пенсії слід застосовувати засади юридичної визначеності, зокрема в частині права особи на розумні очікування мирного володіння майном.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору. Відтак позивачем при подачі позову до суду судовий збір не сплачувався.

А тому, керуючись положеннями статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним дії Шаргородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (23500, Вінницька область, м. Шаргород, вул. Героїв Майдану, 222, ) щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (24132, Вінницька область, Чернівецький район, с. Бабчинці, ідент. код НОМЕР_1 ) пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог ч. 1 ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Шаргородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області, призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з дати звернення ОСОБА_1 за цією пенсією.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вінницький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Альчук Максим Петрович