Справа № 356/594/18
Суддя: Лялик Р. М.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 356/594/18
№ провадження 2-а/356/35/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.18 року Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Лялик Р. М.

при секретарі Настич Н. А.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в м. Бориспіль - ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови серії НК № 639780 від 28.09.2018 року про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до поліцейського Управління патрульної поліції в м. Бориспіль - ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови серії НК № 639780 від 28.09.2018 року про адміністративне правопорушення. Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що 28.09.2018 року поліцейським роти 45пп Київської області в м. Бориспіль ОСОБА_2 було винесено постанову серії НК № 639780 про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення останнім 28.09.2018 року о 09 годині 00 хвилин на 76-ому км автодороги Київ-Харків під час керування транспортним засобом Renault Megane, номерний знак НОМЕР_1, вимог дорожньої розмітки 1.1, а також не ввімкнення після зупинки працівниками поліції аварійної світлової сигналізації, чим позивачем було порушено п. 9.9 «б» Правил дорожнього руху, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Разом з тим, позивач факт вчинення ним правопорушення заперечує та вказує, що розгляд справи поліцейським був здійснений з грубими порушеннями КУпАП та Конституції України, не надано належних доказів вчинення позивачем правопорушення, не розяснено його прав, зокрема, користуватись юридичною допомогою, а в задоволенні клопотання позивача про перенесення розгляду справи було відмовлено. Крім того, наголошує, що при порушенні п. 9. 9 «б» Правил дорожнього руху не настає відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відтак, просить суд скасувати спірну постанову та визнати протиправними дії поліцейського ОСОБА_2 при її винесенні.

22.10.2018 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому останній вказував на правомірність винесеної постанови, вважаючи викладені в позові твердження позивача хибними, а позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Вказав, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався в присутності особи-правопорушника, який у встановленому законом порядку був ознайомлений з правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Вказані обставини, а також відповідність дій поліцейського вимогам КУпАП підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери, що зафіксований на диску, про приєднання якого до матеріалів справи в якості доказу відповідачем разом з відзивом подано відповідне клопотання. Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, в ньому вказаних, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності з вимогами ч. 9 ст. 126 КАС України.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши заперечення відповідача, наведені ним у відзиві на адміністративний позов, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.09.2018 року за адресою: Київська область, м. Березань, вул. Шевченків шлях, 46, поліцейським роти 45пп Київської області УПП м. Бориспіль ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 639780 за ст. ч. 2 ст. 122 КУпАП, у відповідності до якої водій ОСОБА_1 о 09 годині 00 хвилин в день складення постанови на 76-ому км автодороги Київ-Харків керував транспортним засобом Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1, порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1, а також після зупинки транспортного засобу працівниками поліції не увімкнув покажчик аварійної світлової сигналізації, чим порушив п. 9.9б Правил дорожнього руху, та постановлено застосувати до правопорушника позивача по справі - адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.7,26).

Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено положеннями статті 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2011 року (далі ПДР), особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, відтак, є бланкетною, тобто такою, що посилається на певні норми права, які безпосередньо встановлюють відповідний порядок дорожнього руху.

Так, аварійна світлова сигналізація є попереджувальним сигналом в розумінні підпункту «ґ» пункту 9.1 ПДР, та за правилами, встановленими підпунктом «б» пункту 9.9 ПДР, повинна бути ввімкнена, зокрема, у разі зупинки на вимогу поліцейського.

Відтак, особливістю обєктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є те, що адміністративна відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами передбачена лише в тому випадку, коли таке порушення допущене при початку руху чи зміні його напрямку, і лише тоді воно набуває ознак протиправності і суспільної шкідливості.

Разом з тим, підпунктом «а» пункту 9.2 ПДР водіїв зобовязано перед початком руху і зупинкою подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку.

За таких обставин, правовий аналіз вказаних положень законодавства дає підстави для висновку, що увімкненню аварійної світлової сигналізації у разі зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського передує в часі виконання водієм вимог п.п. «а» п. 9.2 ПДР, а саме подача останнім сигналу світловим покажчиком відповідного напрямку, що виключає можливість одночасного ввімкнення ним аварійної світлової сигналізації в момент відповідної зміни напрямку руху перед зупинкою.

Відтак, порушення правил користування попереджувальними сигналами, не повязані з початком руху транспортного засобу чи зміною його напрямку, не утворюють складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Натомість, статтею 125 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В той же час, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, як вбачається зі змісту спірної постанови, у вину позивачу ОСОБА_1 ставиться, зокрема, вчинення бездіяльності у формі не ввімкнення останнім аварійної світлової сигналізації, що мало місце після зупинки ним транспортного засобу, тобто за обставин, не повязаних з початком руху чи зміною його напрямку, як того вимагає ч. 2 ст. 122 КУпАП, за якою кваліфіковані дії позивача.

Крім того, відповідальність за порушення вимог розмітки проїзної частини доріг передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП, відтак, твердження відповідача у спірній постанові про порушення позивачем вимог дорожньої розмітки 1.1 ПДР не відповідає змісту диспозиції ч. 2 ст. 122 КУпАП, що ставиться у вину позивачу, та містить окремий склад адміністративного правопорушення з властивими лише йому субєктивною та обєктивною сторонами, що не були предметом розгляду справи поліцейським, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні дисками з файлами відеозапису з нагрудної камери поліцейського та відео реєстратора позивача.

Сама ж по собі оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже зафіксованого правопорушення.

При цьому, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 (провадження № К/9901/15804/18).

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, покладених в основу прийнятого субєктом владних повноважень рішення, а також його правомірності, суду надано не було та в судовому засіданні не встановлено, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

При цьому, вимогами ч. 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За змістом ч. 2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Враховуючи вказане, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, беручи до уваги межі заявлених позивачем позовних вимог та суть спору, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов до висновку про відсутність в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому спірна постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 268-272, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 125, 222, 245 КУпАП,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2) до поліцейського Управління патрульної поліції в м. Бориспіль - ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови серії НК № 639780 від 28.09.2018 року про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК № 639780 від 28.09.2018 року, винесену поліцейським роти 45пп Київської області УПП м. Бориспіль ОСОБА_2 скасувати.

Адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити в звязку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного адміністративного суду через Березанський міський суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_3