Справа № 214/6983/18
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/6983/18
2-а/214/248/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 грудня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2-го батальйону 1-ої роти Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ України капрала поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ №680939 від 21.10.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення, посилаючись на те, що згідно зазначеної постанови, він, 21.10.2018 року, о 11 год. 03 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, НОМЕР_2, рухався в м. Кривому Розі по вул. Героїв АТО, 81, не маючи при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на причіп, чим порушив п. 2.1 «ґ» ОСОБА_3 дорожнього руху України. Однак дії відповідача у даному випадку позивач вважає протиправними, позаяк ОСОБА_3 дорожнього руху України він не порушував, а відповідач, в свою чергу, не дотримався вимог ст. 280 КУпАП, відхилив його клопотання про відкладення розгляду справи та відмовив в реалізації його права користуватись юридичною допомогою. Окрім того, позивач вважає, що лише при складанні протоколу щодо порушення правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортної пригоди відповідач мав право вимагати у нього предявити страховий поліс.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не прибув, але надав до суду відзив на позов, додавши до нього носій відеоінформації, стосовно порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху України. Згідно наданого відзиву, відповідач заперечив проти задоволення предявлених вимог у повному обсязі. Вважав, що спірна постанова була винесена відповідно до вимог законодавства. Зазначив, що ним, під час патрулювання, 21.10.2018 року, у м. Кривому Розі по вул. Героїв АТО, був помічений автомобіль НОМЕР_1, водій якого не показав світловий покажчик повороту відповідного напрямку при перестроюванні. Після того, як були помічені ознаки правопорушення, та після зупинки транспортного засобу, він підійшов до автомобіля позивача, представився та повідомив про причину зупинки, потім попросив позивача предявити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс. Проте, із зазначених документів страховий поліс позивачем надано не було. В свою чергу, відповідач ще раз зазначив позивачу, що згідно чинного законодавства останній повинен предявити страховий поліс, однак позивач знову відмовився виконувати зазначену вимогу відповідача, у звязку з чим в діях позивача вбачався закінчений склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КпАП України виконані, відповідач перейшов до розгляду справи. На запитання відповідача стосовно того, чому позивач не надає поліс, останній відповів, що поліс не надасть тому що відповідач повинен скласти протокол. Разом з тим, відповідач зазначив, що під час розгляду справи від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що в нього не було часу розглядати справу, в задоволенні якого відповідач відмовив, так як на його думку позивачем не було зазначено поважної та обґрунтованої причини для відкладення розгляду справи. Після відмови в задоволенні даного клопотання позивачем одразу було заявлено повторне клопотання про відкладення розгляду справи, однак уже у звязку з тим, що йому необхідно скористатись правовою допомогою, що на думку відповідача свідчило про те, що позивач зазначає будь-які підстави лише щоб перенести розгляд справи та уникнути відповідальності. Також зазначив, що позивачеві було запропоновано написати свої пояснення на окремому аркуші, про що була б зроблена відповідна відмітка у постанові, від чого позивач також відмовився. Таким чином, після зясування усіх фактичних даних, та враховуючи те, що доказів не вмикання позивачем світлових покажчиків повороту не було, а відмова позивача від предявлення страхового полісу була зафіксована на бодікамеру, відповідачем була складена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Отже, відповідач вважає за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення ним законно та обґрунтовано було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

Так, згідно складеної відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач, 21.10.2018 року, о 11 год. 03 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, НОМЕР_2, рухався в м. Кривому Розі по вул. Героїв АТО, 81, не маючи при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на причіп, чим порушив п. 2.1 «ґ» ОСОБА_3 дорожнього руху України, у звязку з чим зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.3).

Разом з тим, судом у присутності позивача був досліджений носій відеоінформації, який був долучений до матеріалів справи, що підтвердив обставини, викладені у спірній постанові, а саме, що позивач відмовився надати відповідачу на його вимогу поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.1 «ґ» ОСОБА_3 дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст.ст.251, 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Отже, судом при дослідженні спірної постанови встановлена відповідність останньої вимогам статей 283-285 КУпАП та відповідність розміру накладеного штрафу межам санкції статті КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності,

Окрім того, суд звертає увагу на те, що позивач особисто зазначив у своєму позові, що він не предявив відповідачу страховий поліс на підставі п. 2 та п. 3 ст. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п. 2 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію», що також було підтверджено переглянутим носієм відеоінформації.

Між тим, суд зауважує, що положеннями ст. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на які посилається позивач як на підставу своїх заперечень проти складеної постанови, передбачено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. 21.2. Контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України. 21.3. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом з тим, відповідно до положень п. 2.4 «а» ОСОБА_3 дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих ОСОБА_3, а також предявити для перевірки документи, зазначені в п.2.1, зокрема, поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, враховуючи вище викладені норми, суд приходить до висновку, що поліцейський при зупинці транспортного засобу наділений правом вимагати водія предявити поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що, в свою чергу, спростовує твердження позивача щодо того, що він не був зобовязаний надавати відповідачу для перевірки вказані документи.

Стосовно тверджень позивача щодо того, що відповідач порушив його права не задовольнивши клопотання про відкладення розгляду справи, то суд зазначає, що відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Судом під час перегляду носія відеоінформації, долученого відповідачем до відзиву на позов, було встановлено, що дійсно позивач заявляючи клопотання про перенесення розгляду справи не зазначав жодної поважної та обґрунтованої причини, зазначаючи лише те, що в нього немає часу, а після того, як йому було відмовлено в задоволенні клопотання, в обґрунтування необхідності відкладення розгляду справи зазначав вже іншу причину, що відповідачем було розцінено як зловживання своїми правами та відшукання можливості для уникнення відповідальності, проте, суд зазначає, що особа повинна добросовісно користуватись наданими їй законом процесуальними правами, виконувати покладені на неї обовязки та утримуватись від дій, що зумовлюють затягування розгляду справи.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та правомірність дій відповідача щодо винесення спірної постанови, у звязку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст.2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського 2-го батальйону 1-ої роти Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ України капрала поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Попов

Повне рішення складено 07 грудня 2018 року.