Справа № 701/617/18
Суддя: Костенко А. І.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №701/617/18
ОСОБА_1 провадження2-а/701/17/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - А. І. Костенка

за участю секретаря - М. А. Чикурової

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції управління патрульної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.06.2018 серії БР 684026,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Маньківського районного суду Черкаської області із адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.06.2018 серії БР 684026.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 27.06.2018 року позивач рухався автодорогою Київ-Одеса на автомобілі НОМЕР_1 з напівпричіпом SPIER SGL 390. На 450 км. дороги позивача зупинив інспектор патрульної поліції управління патрульної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_2 і направив транспортний засіб позивача для зважування на пересувний пункт вагового та габаритного контролю № 2 ДП Одеський облавтодор. При зважуванні вага транспортного засобу показала допустиме перевищення на 800 кг., при тому що підтверджуючу квитанцією він відмовився позивачу надати. Позивач не погодився з показами пункту вагового контролю та надав товарно-транспорту накладну № 605786 від 27.06.2018 де вказана вага 40640 кг, яку позивачу завантажили в с. Паланочка Маньківського району Черкаської області. Відповідач склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.06.2018 серія БР № 684026. Відповідно до постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП. Як зазначено в постанові, позивач 27.06.2018 керував вищевказаним транспортним засобом з напівпричепом загальна вага вантажу перевищила допустиму вагу на 800 кг. за характеристиками транспортного засобу, порушував правила перевезення великовагових засобів п.п. 22.5 ПДР. Позивачем постановлено сплатити штраф у розмірі 510,00 грн. Постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Позивач вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню, що і змусило позивача звернутися з даним позовом до суду.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, але надали суду заяву в якій просили справу слухати без їх участі позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення), причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність на підставі зібраних доказів.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення), причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність на підставі зібраних доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: 27.06.2018 року позивач рухався автодорогою Київ-Одеса на автомобілі НОМЕР_1 з напівпричіпом SPIER SGL 390. На 450 км. дороги позивача зупинив інспектор патрульної поліції управління патрульної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_2 і направив транспортний засіб позивача для зважування на пересувний пункт вагового та габаритного контролю № 2 ДП Одеський облавтодор. При зважуванні вага транспортного засобу показала допустиме перевищення на 800 кг., при тому що підтверджуючу квитанцію він відмовився позивачу надати. Позивач не погодився з показами пункту вагового контролю та надав товарно-транспорту накладну № 605786 від 27.06.2018 де вказана вага 40640 кг, яку позивачу завантажили в с. Паланочка Маньківського району Черкаської області. Відповідач склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.06.2018 серія БР № 684026. Відповідно до постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП. Як зазначено в постанові, позивач 27.06.2018 керував вищевказаним транспортним засобом з напівпричепом загальна вага вантажу перевищила допустиму вагу на 800 кг. за характеристиками транспортного засобу, порушував правила перевезення великовагових засобів п.п. 22.5 ПДР. Позивачем постановлено сплатити штраф у розмірі 510,00 грн. Позивач вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Вивантаживши вантаж цього ж дня ДП «Сантрейд» поставив відмітку датовану 27.06.2018 про кінцеву вагу вантажу, яка склала 40520 кг. Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 Про Правила дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення. Проте відповідно до розділу II п. 9, розділу III п. 3 вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністрества інфраструктури України від 28.07.2016 № 255 Про затвердження Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.08.2016р. за№ 1171/29301 вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником. Тобто даним пунктом допускається похибка будь-яких параметрів транспортного засобу в тому числі і маси автомобіля. В даному випадку максимально допустима вага, яку може перевозити вантажний автомобільний транспорт становить 40800 кг., яка розрахована в наступний спосіб: 40000 кг. * 2 % = 800 кг., де 40000 кг. допустима маса вантажного автомобіля згідно правил дорожнього руху, 2% похибка габаритно-вагового контролю. Тобто 800 кг. це і є похибка встановлена законодавством, тому 40000 кг. + 800 кг. = 40800 кг є допустимою вагою. Тобто виходячи з вище вказаного максимально допустима вага може складати 40800 кг. Документи, які позивач надав відповідачу вказують, що я перевозив 40640 кг., при вивантаження 40520 кг, проте їх не було взято уваги. Отже позивач не порушено п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 Про Правила дорожнього руху. Крім того після проведення зважування автомобіля позивач просив відповідача надати позивачу свідоцтво про повірку ваг та свідоцтво про державну метрологічну атестацію ваг, проте отримав усну відмову з не зрозумілих підстав, що є порушенням п.п.15 п.2 розділу III Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністрества інфраструктури України від 28.07.2016 № 255 Про затвердження Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.08.2016р. за № 1171/29301. Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Ч. 2. ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Виносячи оскаржувану постанову відповідач мав дотримуватись вимог статей 251, 254, 283 КУпАП і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості. Відповідно ст. 72 КУпАП доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Проте, відповідачем, не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які б дозволили вказати на достовірність порушення позивачем. А тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь позивача, оскільки наявні у справі докази, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивачем вчинено правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. В даному випадку норми ч. 4 ст. 288 КУпАП є спеціальними нормами, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки позивачем оскаржується саме постанова про накладення адміністративного стягнення, у зв'язку з чим позивач є особою, що звільнена від сплати державного мита. У справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст.ст. 287, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 3, 4 Закону України Про судовий збір позивач звільняється від сплати судового збору. КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції. Наведений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року у справі № 306/17/16-а, який в силу вимог ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 78, 242-246, 286 КАС України, ст. ст. 7, 23, 132-1, 222, 245, 252, 254, 256, 268, 276, 280, 283, 287, 288, 289, 291, 293 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задоволити.

Визнати дії Інспектора патрульної поліції управління патрульної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_2, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_2 протиправними.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.06.2018 серія БР № 684026 скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. І. Костенко