Справа № 819/95/18
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/1934/18

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Багрія В.М., Заверухи О.Б.

за участі секретаря судового засідання Смидюк Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року (суддя - Шульгач М.П., м. Тернопіль, повний текст судового рішення складено 18 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферозіт» до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради про скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ферозіт» 22.01.2018 звернулося до суду з позовом до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04.01.2018 №1-4/27, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 8 частини 3 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (далі - Закон №208/94-ВР) та накладено штраф у сумі 79 290 (сімдесят дев'ять тисяч двісті дев'яносто) гривень. В обґрунтування позову вказує, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем безпідставно, з порушенням вимог чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки перевірка позивача проведена відповідачем з порушенням процедури, встановленої чинним законодавством. Крім цього, наголошує, що відповідачем не надано жодного переконливого доказу того, що позивач виконував будівельні роботи з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил чи затверджених проектних рішень.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року у справі №819/95/18 заявлений позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що позивачем на об'єкті «Будівництво багатоквартирного житлового будинку на вул. Смакули в м. Тернопіль» допущено порушення п.7.1 та п.7.3 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва», частини 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» (далі - Закон №687-XIV), а саме, що будівельний майданчик був огороджений з відхиленням від проектної документації (огорожа встановлена поза межами будівельного майданчика, із самовільним захопленням частини чужої земельної ділянки), в результаті чого відповідачем складений протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.12.2017 та припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 28.12.2017. Наголошує, що позивачем не спростовано факт вчинення правопорушення, акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 28.12.2017 підписано представником позивача без зауважень та заперечень.

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, прийнятим з врахуванням всіх обставини справи та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постанова суду першої інстанції мотивована протиправністю оскаржуваної постанови та наявністю підстав для її скасування.

Однак, колегія суддів не погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи: на підставі направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 13.12.2017 №193, посадовими особами відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради у період з 14.12.2017 по 28.12.2017 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті «Будівництво багатоквартирного житлового будинку на вул. Смакули в м. Тернопіль», за результатами якої складено акт перевірки від 28.12.2018 №049-193.

Зазначеним актом встановлено порушення підрядною організацією ТОВ «Ферозіт» п.7.1 та п.7.3 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва», ч.1 ст.9 Закону №687-XIV, а саме зазначено, що в ході проведення позапланової перевірки, було встановлено, що підрядною організацією ТОВ «Ферозіт» огороджено будівельний майданчик з відхиленням від затвердженої проектної документації. За цим фактом, 28.12.2017 відповідачем складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04.01.2018 №1-4/27 ТОВ «Ферозіт» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 8 частини 3 статті 2 Закону №208/94-ВР та накладено штраф у сумі 79 290 (сімдесят дев'ять тисяч двісті дев'яносто) гривень.

Вважаючи таку постанову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері містобудівної діяльності регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI), Законом №208/94-ВР, «Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі - Порядок №553), «Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року №244 (далі - Порядок №244).

Відповідно до положень статті 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вимогами частини першої статті 9 Закону №687-XIV будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до пункту 7.3 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва» будівельний майданчик має утримуватись відповідно до рішень з організації будівництва, прийнятих у ПТД, вимог з охорони праці і промислової безпеки відповідно до ДБН А.3.2-2, Правил пожежної безпеки вУкраїні (НАПБ А.01.001).

Пунктом 8 частини 3 статті 2 Закону №208/94-ВР встановлена відповідальність суб'єкта містобудування, який виконує будівельні роботи з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень у вигляді штрафу у розмірі сорока п'яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Пунктом 7 Порядку №553 визначено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт (підпункти 1,2,3 пункту 11 Порядку №553)

У відповідності до пункту 16 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). У приписі обов'язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком (пункт 17 Порядку №553).

Важливо зазначити, що згідно із пунктом 21 цього ж Порядку, якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

Відповідно до пункту 20 Порядку №553 протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Процедура накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом №208/94-ВР визначена Порядком №244.

Відповідно до пункту 9 Порядку №244 про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які згідно з функціональними обов'язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль, складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

У протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності; місце вчинення і суть правопорушення; нормативно-правовий акт, нормативний документ (акт), вимоги якого порушено; положення Закону, яке передбачає відповідальність за відповідне правопорушення; прізвища, адреси свідків (у разі наявності); пояснення суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності; інші відомості, що мають значення для вирішення справи.

Пунктом 13 цього ж Порядку встановлено, що протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписується особою, яка його склала, суб'єктом містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також свідками (у разі наявності). У разі відмови суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, від підписання протоколу або ознайомлення з ним уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, робить про це відповідну відмітку в ньому. Суб'єкт містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які є його невід'ємною частиною, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи (пункт 16 Порядку №244).

У відповідності до вимог пункту 17 Порядку №244 справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб. Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Згідно із пунктом 19 Порядку №244 доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність відповідного суб'єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазначені дані встановлюються на підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у разі потреби - на підставі пояснень суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, свідків, а також інших документів.

За результатами розгляду справи посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає одну з таких постанов: 1) постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності; 2) постанову про закриття справи щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (пункт 22 Порядку №244).

Відповідно до пункту 23 Порядку №244 у постанові про накладення штрафу та постанові про закриття справи зазначаються: посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка винесла постанову; дата розгляду справи; відомості про суб'єкта містобудування, щодо якого розглядається справа (для фізичних осіб - підприємців: прізвище, ім'я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання/реєстрації, місце роботи, посада, відомості про документ, що посвідчує особу (назва, серія, номер, дата видачі, орган, що його видав), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття такого номера), інші відомості; для юридичних осіб: найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ, посада, прізвище, ім'я, по батькові керівника, інші відомості); обставини, установлені під час розгляду справи; нормативно-правовий акт, нормативний документ (акт), вимоги якого порушено; положення Закону, яке передбачає відповідальність за відповідне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові зазначаються порядок і строк її оскарження. Постанова підписується уповноваженою посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка розглянула справу, та скріплюється печаткою. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Матеріалами справи встановлено та сторонами не заперечується, що за результатами позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті «Будівництво багатоквартирного житлового будинку на вул. Смакули в м. Тернопіль» посадовими особами відповідача складено акт перевірки від 28.12.2018 №049-193.

Зазначеним актом встановлено порушення підрядною організацією ТОВ «Ферозіт» п.7.1 та п.7.3 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва», ч.1 ст.9 Закону №687-XIV, а саме зазначено, що в ході проведення позапланової перевірки, було встановлено, що підрядною організацією ТОВ «Ферозіт» огороджено будівельний майданчик з відхиленням від затвердженої проектної документації.

При цьому, акт перевірки від 28.12.2018 №049-193 підписаний уповноваженою особою ТОВ «Ферозіт» М.І.Свірнюк. У розділі 8 вказаного акту «Пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеного заходу державного нагляду (контролю) та складеного акта перевірки» уповноваженою особою ТОВ «Ферозіт» зазначено «немає».

Щодо протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.12.2017, то у ньому зафіксовано порушення підрядною організацією ТОВ «Ферозіт» п.7.1 та п.7.3 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва», ч.1 ст.9 Закону №687-XIV, так як огороджено будівельний майданчик з відхиленням від затвердженої проектної документації. Даний протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписаний уповноваженою особою ТОВ «Ферозіт» М.І.Свірнюк. У графі «Пояснення і зауваження до протоколу керівника юридичної особи (уповноваженої ним особи), фізичної особи - підприємця» уповноваженою особою ТОВ «Ферозіт» зазначено «немає».

Водночас, важливо зауважити, що у протоколі зазначено, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться о 12 год. 00 хв. 04 січня 2018 року у приміщенні відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради за адресою: 46001, м. Тернопіль, бульвар Т.Г.Шевченка. Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд констатує, що позивач належним чином був повідомлений про розгляд щодо нього справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та не був позбавлений можливості взяти участь у розгляді такої.

Відтак, враховуючи ті обставини, що в процесі проведення перевірки відповідачем було встановлено порушення позивачем вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності, що зафіксовані актом перевірки від 28.12.2018 №049-193, який підписано уповноваженою особою ТОВ «Ферозіт» без жодних зауважень та заперечень, складено протокол про виявлені порушення у відповідності до вимог Закону №208/94-ВР, який також підписано уповноваженою особою ТОВ «Ферозіт» без жодних зауважень та заперечень, розгляд вказаного протоколу відбувся із дотриманням встановленої процедури, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Факт вчинення позивачем правопорушення у сфері містобудівної діяльності підтверджується наявними в справі доказами, зокрема, актом перевірки від 28.12.2018 №049-193, протоколом про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.12.2018, фотофіксацією та будівельним генеральним планом, які знаходяться в матеріалах справи, з огляду на що суд апеляційної інстанції приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги відповідача є підставними і обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ч.3 ст.243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді В. М. Багрій
О. Б. Заверуха
Повне судове рішення складено 06 грудня 2018 року.