Справа № 0440/4909/18
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 0440/4909/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Панченко О.М. (доповідач),

судді: Чередниченко В.Є., Іванов С.М.,

перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року

у справі № 0440/4909/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року апеляційну скаргу скаржника залишено без руху і надано строк упродовж десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме:

- надати докази сплати судового збору в сумі 1057,20 грн.;

- надати оригінал довіреності чи її копію, засвідчену у встановленому законом порядку, на підтвердження повноважень ОСОБА_2 щодо представництва інтересів Головного управління ДФС у Дніпропетровській області;

- уточнити дату ухвалення рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

До апеляційного суду повернулося поштове повідомлення про отримання скаржником копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 13 листопада 2018 року.

Відповідно до п. 1, п. 2 розділу II Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 28.11.2013 р. № 958, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4,

де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання;

1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Отже, з урахуванням поштового перебігу, строк для усунення недоліків апеляційної скарги сплив 26 листопада 2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

27.11.2018 року до суду надійшло клопотання скаржника від 20.11.2018 року про продовження строку для виконання вимог ухвали суду від 23.10.2018 року.

У клопотанні скаржник, зокрема зазначає, що з метою звернення до суду з апеляційною скаргою по справі №0440/4909/18 скаржником було вчинено дії по сплаті судового збору. Відповідно до листа ДФС про розгляд листа щодо збільшення видатків від 22.10.2019 №32566/7/99-99-05-02-01-17 ДФС України неодноразово перед Міністерством фінансів порушувалось питання необхідності збільшення видатків в частині сплати судового збору. Однак, станом на сьогодні бюджетні призначення ДФС на 2018 рік не збільшені.

Відповідно до листа ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області від 16.11.2018 №8650/9/04-36-05-01-42 станом на 15.11.2018 залишок коштів на рахунку загального фонду №8775 за КЕКВ 2800 відсутній. Також, відповідно до виписки по рахунках ГУ ДФС у Дніпропетровській області станом на 26.10.2018 на рахунку відповідача відсутні кошти, з яких повинен бути сплачений судовий збір.

Таким чином, скаржник був позбавлений можливості сплатити судовий збір та надати суду оригінал документа про сплату судового збору на час подання апеляційної скарги та на момент отримання ухвали суду про залишення скарги без руху відповідно до вимог КАС України.

З метою виконання вимог ухвали суду та КАС України скаржник подав до управління казначейської служби платіжне доручення з реквізитами, вказаними в ухвалі суду.

Також, до управління фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку ГУ ДФС у Дніпропетровській області передано службовий лист щодо сплати судового збору №3983/04-36-10-07-13 від 12.10.2018 року.

Щодо уточнення дати ухвалення рішення суду першої інстанції скаржник зазначив, що рішення по справі №0440/4909/18 було ухвалено 13.09.2018 року, що підтверджується супровідним листом до оскаржуваного рішення, повний текст рішення складено 24.09.2018 року.

Просить продовжити строк на виконання вимог ухвали суду від 23.10.2018 року.

До зазначеного клопотання скаржник долучив, зокрема оригінал довіреності від 18.12.2018 року, виданої на ім'я представника ОСОБА_2

Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

На думку суду, держава, приймаючи певні правові норми щодо сплати судового збору, взяла на себе відповідні зобов'язання щодо його сплати при зверненні до суду суб'єктів владних повноважень.

Слід зазначити й про те, що одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Обов'язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин (у тому числі органами державної влади) своїх прав та обов'язків, передбачених законами України.

У пункті 74 рішення Європейського суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд звертав увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов'язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський суд з прав людини "... підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…".

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейський суд з прав людини як джерело права.

Колегія суддів також зазначає, що у постанові від 15 травня 2018 року у справі №804/2979/17 Верховний Суд дійшов висновку, що "у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов'язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов'язків, встановлених нею ж".

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, скаржник не навів суду поважних підстав для продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, тому клопотання скаржника задоволенню не підлягає.

Станом на 29 листопада 2018 року скаржник недоліки апеляційної скарги в повному обсязі не усунув.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Приймаючи до уваги, що скаржник у наданий строк недоліки апеляційної скарги не усунув, апеляційну скаргу слід йому повернути.

Керуючись статтями 121, 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Відмовити Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року у справі №0440/4909/18 повернути Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги в порядку та строк, що визначені статтями 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя В.Є. Чередниченко

Суддя С.М. Іванов