Справа № 821/1195/16
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2018 року

Київ

справа №821/1195/16

адміністративне провадження №К/9901/31705/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2017 року (судді: Л.П. Шеметенко (головуючий), В.О. Потапчук, О.І. Шляхтицький) у справі № 821/1195/16 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_4.) звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, контролюючий орган, ГУ ДФС у Херсонській області) про визнання незаконними дій посадових осіб контролюючого органу щодо проведення перевірки та визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.08.2016 № , № , якими до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 1 грн, за порушення законодавства України з питань застосування реєстраторів розрахункових операцій, та у сумі 53 780,00 грн, за порушення законодавства України щодо регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача, оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 08.08.2016 № , № є протиправними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті контролюючим органом з порушенням положень податкового законодавства та законодавства в сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Крім того, посилається на те, що не здійснював продажу пива представникам контролюючого органу, а алкогольні напої (вино та пиво), придбав для власних потреб. Не заперечує, що ці алкогольні напої були викладені на вітрині, у наметі, що належить позивачу, який розміщений на земельній ділянці, орендованій для здійснення підприємницької діяльності. Зазначає, що адміністративний протокол не може бути підтвердженням продажу алкогольних напоїв, оскільки не містить відомостей кому і скільки пива було продано, не має даних про свідків подій, а копію доповнення до протоколу позивачем отримано не було. Також позивач зазначає, що не порушував законодавство з питань застосування РРО та ліцензування продажу алкогольних напоїв, зокрема, положень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року, у задоволенні позову відмовлено повністю. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що працівники відповідача при проведенні перевірки діяли в межах повноважень встановлених податковим законодавством України, контролюючий орган прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 08.08.2016 № , № у відповідності до положень Податкового кодексу України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», тоді як позивачем не було доведено, що ним не здійснювалось реалізації алкогольних напоїв.

4. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 у повному обсязі.

5. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2017 року апеляційну скаргу задоволено частково. Скасовано постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задоволено частково. Скасовано податкові повідомлення-рішення від 08.08.2016 № , № . У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що контролюючим органом не було доведено та надано відповідних доказів, які б могли свідчити про реалізацію та зберігання позивачем партії товару на суму 23 490,00 грн, а тому розрахунок штрафних санкцій застосованих до позивача є необґрунтованим.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, ГУ ДФС у Херсонській області подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2017 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4, як фізична особа-підприємець зареєстрована 18 березня 2009 року, та як платник податків перебуває на обліку в Скадовській ОДПІ (Каланчацьке відділення).

26 липня 2016 року працівниками контролюючого органу відповідно до наказу від 01.07.2012 № 292, виданого начальником ГУ ДФС у Херсонській області, та направлень від 26.07.2016 № 912, № 913, проведено фактичну перевірку об'єкту - намету «Итальянское мороженое», який знаходиться на набережній в с. Хорли, Каланчацького району, та, за даними відповідача, належить позивачеві та є місцем здійснення ним господарської діяльності. Результати перевірки оформлені актом від 26.07.2016 № 262/21/22/РРО/НОМЕР_3.

В межах перевірки працівниками контролюючого органу проведено контрольну розрахункову операцію, результати якої оформлено актом від 26.07.2016 № 172. Цим актом зафіксовано проведення готівкової операції з придбання 2 бокалів пива «Янтар» на загальну суму 32,00 грн без застосування РРО у наметі «Итальянское мороженое», який належить позивачеві.

Порушення, виявлені в ході перевірки, відображені в акті перевірки та полягають в проведенні розрахункової операції без застосування РРО; реалізації алкогольних напоїв на розлив закладом, який не має статусу ресторанного закладу (громадського харчування); реалізації алкогольних напоїв (пива) без придбання відповідної ліцензії у розмірі, визначеному у доповненні до адміністративного протоколу, складеному оперативними працівниками ГУ ДФС у Херсонській області.

До матеріалів справи долучено протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 093776, складений працівником податкової міліції в цей же день, 26 липня 2016 року, про порушення позивачем ст. 164 КУпАП, якою передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону. В порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» позивач здійснювала торгівлю пивом без придбання відповідної ліцензії. Згідно з доповненням до протоколу у ФОП ОСОБА_4 алкогольні напої були вилучені. Протокол та доповнення до протоколу складені в присутності понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та підписані ними.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем при здійсненні ним господарської діяльності та вказує на неврахування судом апеляційної інстанції того, що позивачем було порушено норми податкового законодавства України, положення статей 15, 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а також того, що згідно з вимогами законодавства у сфері обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки підприємствами громадського харчування та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус підприємств громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

9. Позивач надіслав заперечення на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

10. Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 3 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

11. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

11.1. Підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

11.2. Пункти 80.1, 80.2, 80.4 статті 80.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

11.3. Пункти 86.1, 86.5 статті 86.

Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов'язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

12. Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (у редакції Закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин):

12.1. Стаття 1.

Місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

12.2. Частина шоста статті 15-3.

Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

12.3. Частина друга статті 17.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

13. Закон України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (у редакції Закону на час виникнення спірних правовідносин):

13.1. Пункт 12 статті 3.

Суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

13.2. Пункт 1 статті 17.

У разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

14. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

15. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у запереченні на адміністративний позов, запереченні на апеляційну скаргу та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).

16. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що контролюючий орган при проведенні фактичної перевірки позивача та прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 08.08.2016 № , № , якими до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 1 грн, за порушення законодавства України з питань застосування реєстраторів розрахункових операцій, та у сумі 53 780,00 грн, за порушення законодавства України щодо регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, діяв у межах та у відповідності до положень податкового законодавства та вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», тоді як, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки доводам контролюючого органу щодо проведення ним фактичної перевірки позивача у відповідності до вимог чинного законодавства та дійшов помилкового висновку про відсутність порушення позивачем вимог статей, 15, 15-3, 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, актом перевірки, актом проведення контрольної розрахункової операції, протоколом про адміністративне правопорушення та доповнення до протоколу, які були складені працівниками контролюючого органу у присутності свідків, позивача та підписані ним без зазначення жодних заперечень та доповнень, що позивачем було здійснено розрахункові операції без застосування РРО, реалізацію алкогольних напоїв на розлив закладом, який не має статусу закладу громадського харчування, та реалізації алкогольних напоїв (пива) без придбання відповідної ліцензії.

Доводи позивача щодо зазначення в направленнях на перевірку назви намету, в якому позивач здійснює господарську діяльність, - «Итальянское мороженое», тоді як зазначений об'єкт господарської діяльності назви не має, як на підставу скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 08.08.2016 № , № , колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, факти здійснення господарської діяльності позивачем та її перевірки у наметі за вказаною адресою ним не заперечувались, а факти належності позивачу зазначеної торгівельної точки не спростовувались позивачем в судовому засіданні.

Крім того, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, за місцем здійснення господарської діяльності позивач зобов'язаний обліковувати та зберігати виключно ті товарні запаси, які пов'язані з його підприємницькою діяльністю, а позивачем алкогольні напої зберігались у місці здійснення ним торгівлі (зокрема, на вітрині), що ним не заперечувалось. Вартість алкогольних напоїв, які зберігались у об'єкті господарської діяльності ФОП ОСОБА_4, була визначена контролюючим органом на підставі доповнення до адміністративного протоколу, а саме - 23 490,00 грн, під час складення якого позивач був присутнім та жодних зауважень щодо кількості та вартості товарів, відповідних документів на вказаний товар не надав.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

17. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

18. Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону (частина перша статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України).

19. З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, у частині неправильного тлумачення закону та скасував рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, що є підставою для скасування такого судового рішення, а тому касаційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2017 року підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного суду України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2017 року у справі № 821/1195/16 скасувати, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року в даній справі залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду