Справа № 805/1197/17-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

04 грудня 2018 року

справа №805/1197/17-а

адміністративне провадження №К/9901/45727/18, №К/9901/45732/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Луганське», Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року у складі судді Бабіч С.І. та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2017 року у складі колегії суддів Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г. у справі №805/1197/17-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Луганське» до Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та вимоги,

У С Т А Н О В И В :

20 лютого 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро - Луганське» (далі - Товариство, позивач у справі) звернулося до суду з позовом, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 14 березня 2017 року, до Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування рішення податкового органу про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 110 від 28 березня 2016 року та визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-14-23 від 18 січня 2017 року, з мотивів винесення їх всупереч приписам Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

11 квітня 2017 року постановою Донецького окружного адміністративного суду позов Товариства задоволено у повному обсязі, визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 110 від 28 березня 2016 року щодо застосування штрафних санкцій та нарахування недоїмки в розмірі 2 490, 36 грн. та нарахування пені в розмірі 24, 90 грн. та визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-14-23 від 18 січня 2017 року частково - в частині сплати недоїмки в розмірі 393 170, 25 грн., штрафу в розмірі 2 490, 36 грн., та пені в розмірі 24, 90 грн.

21 червня 2017 року постановою Донецького апеляційного адміністративного суду змінено постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2016 року, в абзаці першому резолютивної частини постанови слово «повністю» змінено словом «частково», в абзаці третьому резолютивної частини постанови виключені слова та цифри «в частині сплати недоїмки в розмірі 393 170,25 грн.». Добавлено абзац четвертий резолютивної частини постанови наступного змісту «В іншій частині позовних вимог відмовити». В решті постанову залишити без змін.

17 липня 2017 року податковим органом подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України, в якій відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме частини 10 та пункту 2 частини 11 статі 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2014 року №2464, та статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, просить скасувати постанову суду першої інстанції та змінити постанову суду апеляційної інстанції в абзаці першому резолютивної частини постанови слово «частково» замінити словом «повністю».

20 липня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу та витребувано справу №805/1197/17-а з Донецького окружного адміністративного суду.

02 серпня 2017 року Товариством подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України, в якій позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме пункту 9 розділу 8 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

15 вересня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України, після усунення недоліків касаційної скарги на виконання ухвали цього суду від 04 серпня 2017 року, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства та витребувано справу №805/1197/17-а з Донецького окружного адміністративного суду.

22 серпня 2017 року справа №805/1197/17-а надійшла на адресу Вищого адміністративного суду України.

23 березня 2018 року справа №805/1197/17-а та матеріали касаційних проваджень К/9901/45732/18 та К/9901/45727/18 передані до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для задоволення касаційної скарги Товариства.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції частково не відповідає.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за кодом 36443355, місцезнаходження: 85654, Донецька область, Мар'їнський район, с. Новомихайлівка, вул. Леніна, буд. 64, що підтверджується відповідним витягом з ЄДРПОУ, перебуває на обліку Мар'їнської об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області, як платник єдиного внеску, місцезнаходженням якої є 85612, Донецька область, м. Курахове, вул. Енергетиків, 2-А, місто Курахове визначено переліком зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

28 березня 2016 року заступником керівника податкового органу прийнято рішення № 110 «Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску» яким застосований штраф у сумі 2 490, 36 грн. та нарахована пеня в розмірі 24, 90 грн., за період з 23 квітня 2014 року по 23 квітня 2014 року, на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

18 січня 2017 року керівником податкового органу прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-14-23 про сплату недоїмки у сумі 441 187, 48 грн., штрафу у сумі 2490,36 грн., та пені у сумі 24, 90 грн., станом на 31 грудня 2016 року, загальна сума боргу з єдиного соціального внеску складає 443702 грн. 74 коп., відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2014 року №2464 (далі - Закон №2464).

Відповідно до розрахунку суми боргу, зазначеної у вимозі про сплату боргу (недоїмки) № Ю-14-23 від 18 січня 2017 року, заборгованість зі сплати недоїмки у сумі 441 187, 48 грн., штрафу у сумі 2 490, 36 грн. та пені у сумі 24,90 грн. виникла за період з квітня 2014 року по листопад 2016 року.

Товариство 17 лютого 2017 року подало до податкового органу заяву щодо звільнення від виконання обов'язків платника єдиного внеску, у тому числі нарахування, утримання, сплати єдиного внеску та подання звітності, посилаючись на форс-мажорні обставини підтверджені Сертифікатами Торгово-промислової палати України від 05 квітня 2016 року за №6108.

Надаючи правову оцінку обставинам цієї справи, Суд виходить з того, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону № 2464-VІ.

Щодо спірного рішення.

Надаючи правову оцінку обставинам цієї справи, Суд виходить з того, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону № 2464-VІ.

Місто Курахове Донецької області, на території якого розташована Мар'їнська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якій на обліку як платник єдиного внеску перебуває позивач, та яка прийняла спірне рішення та сформувала вимогу, входить до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинне).

З огляду на дію абзацу третього пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Отже, позивач звільняється від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції за умови перебування його на обліку органу доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася така операція.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне рішення податкового органу прийняте 28 березня 2016 року відповідно до частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VІ, яка передбачає накладення штрафу та нарахування пені, зокрема за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

У межах спірних відносин накладення штрафу за донарахування єдиного внеску відбулося за період з 23 квітня 2014 року по 23 квітня 2014 року, тобто за період проведення антитерористичної операції, за наявності умови перебування позивача як платника єдиного внеску на обліку в органі доходів і зборів, розташованому в місті проведення цієї операції, без врахування положень Закону, який прямо забороняє притягнення до відповідальності за невиконання обов'язків платника єдиного внеску, що прямо передбачено пунктом 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VІ.

Таким чином, застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені є спірним рішенням є протиправним.

Щодо спірної вимоги.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно з частиною другою статті 2 Закону № 2464-VI виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону №2464-VІ, зокрема, частиною восьмою зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року, який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає серед іншого тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону № 2464-VІ, а саме підпункт б) розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13 березня 2015 року) такого змісту: "9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Стаття 25 Закону № 2464-VІ регламентує заходи впливу та стягнення, і частиною першої цієї статті передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Саме за положеннями частини четвертої цієї статті орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Спірна вимога прийнята податковим органом 18 січня 2017 року відповідно до статті 25 Закону №2464-VІ, яка визначає заходи впливу та стягнення, недоїмка нею сформована станом на 31 грудня 2016 року, і яка заявлена до скасування у частині заявою Товариства про уточнення позовних вимог від 14 травня 2017 року.

Суд зазначає, що саме факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органі доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася антитерористична операція є підставою для зупинення застосування до таких платників, зокрема заходів впливу за порушення Закону № 2464-VІ, якою є спірна вимога.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Місто Курахове Донецької області, на території якого розташована Мар'їнська об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якій на обліку як платник єдиного внеску перебуває позивач, входять до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинне).

Суд визнає, що відстрочення в силу закону у позивача обов'язку своєчасної сплати внесків, унеможливлює складання відповідачем та направлення позивачу спірної вимоги на момент її складання, а саме станом на 18 січня 2017 року.

Відтак, формування спірної Вимоги про сплату недоїмки та застосування наслідків такої несплати є протиправним.

Суд вважає неприйнятною позицію податкового органу щодо неможливості застосування у межах спірних відносин пункту 9-4 розділу VIII Закону №2464-VІ, оскільки норми цього пункту є діючими на теперішній час, зміни безпосередньо до Закону № 2464-VІ щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) цього пункту внесено не було.

Суд вважає, що судом апеляційної інстанції безпідставно внесені зміни в постанову суду першої інстанції, яка відповідає закону.

Суд визнає, що суд апеляційної інстанцій змінив резолютивну частину, яка не узгоджується із обсягом заявлених Товариством та правильно вирішених судом першої інстанції позовних вимог, допустивши при цьому неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга Товариства підлягає задоволенню, касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а постанова суду першої інстанції залишається в силі.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Луганське», задовольнити.

Касаційну скаргу Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2017 року у справі №805/1197/17-а скасувати.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року у справі №805/1197/17-а залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер