Справа № 826/3780/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Шрамко Ю.Т.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року Справа № 826/3780/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Кального Д.І.,

представника відповідача Трембач О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Авідіс» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2018 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«ТД Авідіс»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Авідіс» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 02.03.2018 р. № 3319 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТД Авідіс» ()».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2018 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення адміністративного позову, посилаючись на те, що в запиті податкового органу про надання інформації містяться лише загальні фрази без зазначення відповідних доказів, а в наказі про призначення перевірки вказано лише абстрактну підставу.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін та наголошує на порушенні позивачем порядку оприбуткування готівки в касі та на правомірності притягнення його до відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ТД Авідіс» () зареєстровано в якості юридичної особи, перебуває на податковому обліку в ГУ ДФС у м. Києві.

На адресу позивача відповідачем було направлено запит від 26.06.2017 р. № 18204/10/26-15-14-02-03 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень), в якому, відповідач просив надати копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) із продавцем ТОВ «Манторг» (код 40645488) у періоді з 01.10.2016 р. по 31.10.2016 р. та ТОВ «Сайленс Прайм» (код 40502856) у періоді з 01.09.2016 р. по 30.09.2016 р.

При цьому, у вказаному запиті зазначено, що ГУ ДФС у м. Києві виявлено факти, які свідчать про недостовірність визначення TOB «ТД Авідіс» (код 39369306) податкового кредиту у сумі 142590,00 грн. по взаємовідносинам з TOB «Манторг» (код 40645488) та з TOB «Сайленс Прайм» (код 40502856), що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за вересень-жовтень 2016 року.

Також вказано, що про такі обставини свідчать результати аналізу показників, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ, поданих платником податків за відповідні періоди та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст.ст. 72, 73 і 74 Податкового кодексу України, що відповідно до п. 74.1 ст. 74 Податкового кодексу України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме даних протоколів допиту про непричетність посадових осіб до господарської діяльності зазначених підприємств. Відповідно до яких з'ясовано документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, оскільки керівником підприємства-контрагента надано пояснення про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності даних підприємств та документального оформлення нереальних господарських операцій з TOB «ТД Авідіс».

Крім того, у своєму запиті податковий орган роз'яснив, що наведені ним обставини вказують на недотримання TOB «ТД Авідіс" вимог пп. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України та частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88. У зв'язку з чим він просить товариство протягом п'ятнадцяти робочих днів з дня отримання цього запиту надати інформацію (пояснення та їх документальне підтвердження) з приводу наведених вище фактів.

За результатами розгляду вказаного вище запиту від 26.06.2017 р. позивач листом від 19.07.2017 р. вих. № відмовив відповідачу у наданні запитуваної інформації (документів), оскільки, на його думку, запит від 26.06.2017 р. не відповідає встановленим законодавством вимогам.

02.03.2018 р. відповідачем відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, у зв'язку з ненаданням позивачем документального підтвердження господарських операцій на вказаний письмовий запит від 26.06.2017 р., прийнято наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТД Авідіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Сайленс Прайм» за вересень 2016 року, тривалістю 2 робочих дні, з 02.03.2018 р. по дату завершення перевірки.

Позивач, вважаючи зазначений наказ протиправним, звернувся до суду з адміністративним позовом у цій справі.

Колегія суддів встановила, що відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем виявлено недостовірність даних, які містяться у податкових деклараціях, поданих позивачем, але останнім на запит податкового органу від 26.06.2017 р. протягом 15 робочих днів не надано відповідних пояснень та їх документального підтвердження, а також з того, що що такий запит складений у відповідності до вимог ПК України і позивач був зобов'язаний надати на нього відповідь, що у сукупності вказує на наявність достатніх правових підстав у відповідача для прийняття спірного наказу про призначення перевірки.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України та Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 21.1.1 - пп. 21.1.5 п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

У пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1, абз. 1 п. 78.4 ст. 78 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до п.п. 73.1 та 73.3 ст. 73 ПК України інформація, визначена у статті 72 цього Кодексу, безоплатно надається контролюючим органам періодично або на окремий письмовий запит контролюючого органу у терміни, визначені пунктом 73.2 цього Кодексу.

Контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі проведення зустрічної звірки платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. Документальне підтвердження цієї інформації на вимогу контролюючого органу може бути надано в електронному або паперовому вигляді на вибір платника податків.

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п'ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Отже, законодавством регламентовано обов'язок платника податків надавати відповідну інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) на запит податкового органу і єдиною умовою для відступлення від виконання такого обов'язку є невідповідність цього запиту вимогам законодавства.

При цьому, невиконання такого запиту в строки, визначені законодавством, є правовою підставою для призначення перевірки платника податків.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що направлений позивачу запит від 26.06.2017 р., складений у відповідності з вимогами чинного законодавства та містить конкретні підстави, у зв'язку з якими у позивача вимагалися відповідні пояснення та їх документальне підтвердження, конкретний перелік документів, копії яких йому пропонувалося надати (із зазначенням, що він є невиключним, тобто що позивач за бажанням може подати й інші документи) та конкретних контрагентів, формування податкових вигод по операціям з якими викликало сумнів у податкового органу /Т.1 а.с.10-11/.

Таким чином, ретельно проаналізувавши зміст вказаного запиту, апеляційний суд вважає, що він складений та надісланий позивачу з дотриманням вимог чинного податкового законодавства і в даному випадку у товариства не було достатніх правових підстав для невиконання такого запиту, а тому оскаржуваний ним наказ від 02.03.2018 р. № 3319 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки прийнятий відповідачем за наявності відповідних законодавчих підстав.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що в оскаржуваному наказі ГУ ДФС в м. Києві чітко вказано підставу для призначення перевірки позивача, а саме: «у зв'язку з ненаданням документального підтвердження господарських операцій на письмовий запит ГУ ДФС у м. Києві від 26.06.2017 р. № 18204/10/26-15-14-02-03» та наведено відповідні законодавчі норми /Т.1 а.с.14/.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС у м. Києві 02.03.2018 р. № 3319 та для задоволення даного адміністративного позову.

При цьому, доводи апелянта про те, що в запиті податкового органу про надання інформації містяться лише загальні фрази без зазначення відповідних доказів, а в наказі про призначення перевірки вказано лише абстрактну підставу, спростовуються матеріалами справи, на чому наголошено вище.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони є необґрунтованими та безпідставними, і приходить до висновку, що судом повно і правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Авідіс» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2018 року - без змін.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Авідіс» - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України, виготовлено 05 грудня 2018 року.

Головуючий суддя

Судді: