Справа № 420/5956/18
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5956/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, 65010) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна,83, м. Одеса, 65107) про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом (а.с. 5-9) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ), в якому позивач просить суд: - визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення йому основного розміру пенсії за вислугу років з 77% від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі постанови КМ України №103 від 21.02.2018 року; - зобов'язати відповідача здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії за вислугу років йому - ОСОБА_1 виходячи з 77% від відповідних сум грошового забезпечення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що з 08.12.2006 року йому була призначена пенсія у розмірі 77% від розміру грошового забезпечення на момент звільнення.

Здійснюючи перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від №103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова КМУ №103), розмір перерахованої пенсії в порушення закону встановлений меншим ніж розмір пенсії встановлений під час призначення пенсії у розмірі 70% від розміру перерахованого грошового забезпечення.

На думку позивача, в порушення ст. ст. 13, 51 та 63 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон України №2262-ХІІ), перерахована пенсія була встановлена у розмірі 70% від розміру перерахованого грошового забезпечення, тоді як призначена після звільнення пенсія складала 77% від розміру грошового забезпечення та саме в такому розмірі отримувалась до проведення перерахунку.. Беручи до уваги те, що його право на перерахунок пенсії встановлено чинним законодавством України, дотримано всі вимоги, передбачені Порядком проведення перерахунку пенсій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року (далі Порядок КМУ № 45) для проведення перерахунку пенсії, він має законні підстави щодо перерахунку його пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення з урахуванням грошового забезпечення поліцейських та у розмірі 77% від розміру перерахованого грошового забезпечення.

Також в обґрунтування позовних вимог щодо проведення перерахунку та виплату пенсії із розрахунку 77 відсотки від грошового забезпечення, позивач вказує, що згідно з ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення. Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» №1166-VII від 27.03.2014 року (далі Закон України №1166-VII) внесені зміни до ст. 13 Закону №2262-ХІІ та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення. Таким чином, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців та прирівняних до них осіб має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, разом з тим внесені Законом України №1166-VII зміни щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Дії відповідача є протиправними, з урахуванням того, що право на пенсію у громадянина виникає не в момент перерахунку вже призначеної пенсії, а в момент виникнення права на її призначення. Тому, застосування відповідачем при перерахунку пенсії положень ст.13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, яка була чинна на час перерахунку пенсії позивачу суперечить нормам чинного законодавства.

Позивач звернув увагу на те, що такою є також правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 року у справі 523/4930/15-а, від 27.02.2018 року в справі №642/3284/17, від 03.04.2018 року у справі 175/1665/17, від 24.04.2018 року у справі 686/12623/17, від 19.06.2018 року у справі №583/2264/17 та інших.

Ухвалою суду від 19.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження за правилами ст.263 КАС України (а.с. 2-4).

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов (а.с.19-21), в якому зазначив, що позивачу згідно з розрахунком за вислугу років (вислуга років 29) призначено пенсію, виходячи з основного розміру 77% грошового забезпечення.

Перерахунок пенсії позивача на виконання Постанови КМУ №103 було проведено з урахуванням основного розміру грошового забезпечення позивача у розмірі 70%, оскільки 01.04.2014 року набрав чинності Закон України №1166-VII, яким було внесено зміни до ст.13 Закону України №2262-ХІІ. До 01.01.2016 року позивач отримував пенсію виходячи з розміру грошового забезпечення, яке він отримував особисто на момент звільнення з військової служби. Тому і відсотковий розмір грошового забезпечення був застосований відповідно до законодавства, що діяло на момент призначення пенсії. Однак у 2018 році позивачу проведено перерахунок пенсії уже на підставі видів грошового забезпечення діючих військовослужбовців, тому і застосуванню підлягає законодавство, що діє на момент виникнення права на такий перерахунок - станом на 01.01.2018 року.

Представник відповідача вказує, що в даному випадку зменшенням максимального розміру пенсії з 77% до 70% грошового забезпечення право позивача на пенсію не скасоване, тоді як обмеження максимального розміру пенсії було закладено у ст. 13 Закону і в первісній редакції. Вказаними змінами не відбулося звуження обсягу існуючого права позивача на призначення пенсії, так само не було факту скасування чи звуження обсягу досягнутих прав за критеріями, зазначеними у рішенні ОСОБА_2 Суду України №5-рп/2005 від 22.09.2005 року. Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії», також, констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового.

Представник відповідача також зазначає, що, що перерахунок пенсії проводиться на підставі комплексного застосування норм Закону України №2262-ХІІ, в тому числі й тих змін, що вносяться до нього іншими актами законодавства. Згідно з ч.4 ст. 63 Закону України №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. При проведенні перерахунку ГУ ПФУ визначає і максимальний розмір пенсії відповідно до статті 13 Закону України №2262-ХІІ на момент проведення такого перерахунку. Тобто в даному випадку, внесенням змін до ст. 13 Закону України №2262-ХІІ та зменшенням максимального розміру пенсії з 77% до 70% грошового забезпечення право позивача на пенсію не скасоване та ніяким чином не звужено. Після проведення перерахунку розмір пенсії позивача не зменшився, а, навпаки, збільшився. Таким чином, на думку представника відповідача, перерахунок пенсії позивачу здійснено відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент виникнення права на такий перерахунок, і на даний час виплата пенсії здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства, тому підстави для визнання протиправними дій відповідача відсутні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була призначена пенсія згідно із Законом України №2262-ХІІ за вислугу років з 08.12.2006 року у розмірі 77% від суми грошового забезпечення на момент звільнення, що сторонами по справі не заперечується.

На виконання вимог Постанови №103, ГУ ПФУ здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 року. Розмір грошового забезпечення визначено на рівні 10995,00 грн, в тому числі: оклад за посадою 5920,00 грн; оклад за військове звання 1410,00 грн.; надбавка за вислугу років (50%) 3665,00грн. При цьому розмір перерахованої пенсії визначений у розмірі 7696,50 грн., що складає 70% від розміру перерахованого грошового забезпечення.

Позивач отримав лист ГУ ПФУ від 11.04.2018 року про проведений перерахунок пенсії, з якого дізнався що розмір пенсії був визначений із розрахунку 70% від розміру перерахованого грошового забезпечення (а.с.10).

Не погоджуючись із зазначеним розрахунком, вважаючи протиправними дії відповідача щодо зменшення йому розміру пенсії з 77% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2016 року, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивачу пенсія за вислугу років у розмірі 77 % грошового забезпечення призначена з 08.12.2006 року з підстав, на умовах та у розмірі встановлених ст.ст.12,13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за цим Законом).

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України №2262-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до положень статті 63 Закону України №2262-ХІІ, перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011 року (далі Закон України №3668-VI), який набрав чинності з 01.10.2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України №1166-VII, який набрав чинності з 01.05.2014 року, до ч. 2 ст. 13 Закону України № 2262-ХІІ внесено зміни та відповідно цифри « 90» замінено цифрами « 80» та цифри « 80» замінено цифрами « 70». Вказаними законами не змінені положення ст. 63 Закону №2262-ХІІ, якою встановлені підстави та порядок перерахунку пенсії військовослужбовцям.

Частиною 1 статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

ОСОБА_2 Судом України у рішеннях №8-рп/99 від 06.07.1999 року, №5-рп/2002 від 20.03.2002 року та №8-рп/2005 від 11.10.2005 року сформовано правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

У рішенні №5-рп/2002 від 20.03.2002 року ОСОБА_2 Суд України зазначив, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

У рішенні №10-рп/2008 від 22.05.2008 року ОСОБА_2 Суд України визначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

У Рішенні ОСОБА_2 Суду України №5-рп/2005 від 22.09.2005 року наведено тлумачення поняття «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в ч. 3 ст. 22 Конституції України, згідно з яким конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина ОСОБА_2 Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Виходячи з висловленого у рішеннях ОСОБА_2 Суду України розуміння сутності соціальних гарантій службовців Збройних Сил України, інших військових формувань та правоохоронних органів держави, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Таким чином, при перерахунку пенсії, звільненим в запас військовослужбовцям, має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках до грошового забезпечення, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом України №1166-VII зміни до ст. 13 Закону України №2262-ХІІ, щодо розміру відсотків грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, стосуються саме порядку призначення пенсій, звільненим в запас військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не на перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначання та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Суд критично оцінює доводи відповідача, що застосуванню підлягає законодавство, що діє на момент виникнення права на перерахунок пенсії, оскільки у 2018 році позивачу проведено перерахунок пенсії уже на підставі видів грошового забезпечення діючих військовослужбовців, з огляду на те, що положення ст. 13 Закону України №2262-ХІІ не стосуються перерахунку пенсії, а стосуються виключно призначення пенсії вперше. При цьому, складові грошового забезпечення, зазначені у довідці про грошове забезпечення, виданій уповноваженим органом, які безпосередньо стосуються перерахунку пенсії, позивачем не оскаржуються.

Враховуючи викладене, у відповідача були відсутні підстави для зміни розміру пенсії з 77% до 70% сум грошового забезпечення при її перерахунку з 01.01.2016 року.

При цьому суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10.04.2018 року по справі №569/2173/16-а, відповідно до яких при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Аналогічних висновків дійшов також Верховний Суд у постанові від 03.04.2018 року по справі №175/1665/17, який зазначив, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії, максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового утримання, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення позивачу розміру пенсії з 77% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018 року під час її перерахунку на підставі постанови КМ України № 103 від 21.02.2018 року; зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.01.2018 року у розмірі 77% від розміру грошового забезпечення та здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 року.

Керуючись статтями 2,3,6,7,8,9,12,139,241-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, 65010, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна,83, м. Одеса, 65107, ) про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії з 77% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018 року під час її перерахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України від №103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2018 року у розмірі 77% від розміру грошового забезпечення та здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 року.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.