Справа № 297/1349/18
Суддя: Гецко Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 297/1349/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого Гецко Ю. Ю. за участю секретаря судового засідання Михайліченко І. А., розглянувши у відкритому судовому засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до заступника начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 4079/30500/17 від 24.05.2018 року, посилаючись на те, що постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятисот мінімумів доходів громадян на суму 17000 грн. Вважає постанову необґрунтованою та незаконною, а також такою що не відповідає нормам Кодексу України про адміністративні правопорушення та нормам Митного кодексу України. Просить позов задовольнити, оскаржувану постанову скасувати.

В судове засіданні позивач та її представник не зявилися, однак подали заяву про розгляд справи без їх участі, заявлений позов підтримали, просили його задовольнити.

Відповідач представник Закарпатської митниці ДФС в судове засідання не з'явився, причини неявки суд не повідомив будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання. Ухвалу суду від 01.08.2018 року про витребування всіх матеріалів по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 № 4079/30500/17 не виконав.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 13.09.2016 року нібито ввезла на митну територію України через пункт пропуску «Ужгород» Закарпатської митниці легковий автомобіль марки «VW Passat», реєстраційний номер КТА 4666 А, номер кузова НОМЕР_1 в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року», і мала вивезти даний автомобіль до 13.09.2017 року, однак цього не зробила. Однак, позивач вказує, що дані відомості не відповідають дійсності, оскільки вона знаходилася того дня на митному посту «Ужгород» у вищевказаному автомобілі, але не здійснювала переміщення даного автомобіля, а тільки була пасажиром. Про ввіз на територію України транспортного засобу остання не знала, та довідалася тільки 07.12.2017року, перетинаючи державний кордон України. Жодних довірчих документів на право власності чи співвласності, а також на право користування даним автомобілем позивач не мала і не має. Крім того вказує, що вона не має посвідчення водія, оскільки не проходила навчання та навіть не вміє керувати автомобільним засобом. У звязку з наведеним, позивач вважає вищевказану постанову необґрунтованою та незаконною, такою, що не відповідає нормам Кодексу України про адміністративні правопорушення та нормам Митного кодексу України, тому просить її скасувати.

Факт не вивезення вищезазначеного автомобіля з України у встановлений строк Позивачем не заперечується, оскільки ОСОБА_1 жодного відношення до автомобіля не мала і не має, лише перебувала в ньому в якості пасажира при вїзді до України 14.02.2016 року. Жодних довірчих документів на право власності чи співвласності, а також на право користування даним автомобілем не мала і не має, відтак не знає де саме знаходиться даний автомобіль і кому фактично належить такий не знає.

Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 531 МК України передбачено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду.

Відтак, відповідач при прийнятті рішення про притягнення до відповідальності ОСОБА_1, на підставі оцінки належних та допустимих зібраних доказів по справі необхідно було довести, що саме ОСОБА_1 мала право на керування, володіння, розпоряджання автомобіль марки «VW Passat», реєстраційний номер КТА 4666 А, номер кузова НОМЕР_1. Оскільки ввозити автомобіль на митну територію може лише та особа, яка має законне право ним користуватись.

Такі доводи можуть мати місце лише у випадку документального підтвердження наявності відповідних записів внесених до технічного паспорта даного автомобіля, доручення на управління чи розпорядження таким, заяв про дозвіл на ввезення автомобіля, наявності копій митних декларацій чи будь-яких письмових зобов'язань про вивезення тимчасово ввезеного автомобіля, тощо.

У разі відсутності документальних відомостей про таке, звинувачення ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні слід вважати таким, яке за змістом ст. 62 Конституції України ґрунтується виключно на упереджених припущеннях та повинно тлумачитись на її користь.

Окрім цього, у винесеній постанові митниці не перелічені та не зазначені, а в матеріалах справи відсутні жодні документальні докази про те, хто слідував разом з ОСОБА_1 в автомобілі та мав право керувати та розпоряджатись ним, хто безпосередньо подавав заяву на тимчасовий ввіз і брав на себе зобов'язання зворотнього вивозу даного автомобіля з території України.

Слід відмітити, що відповідно до вимог п.7 розділу І «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», затверджених наказом Державної митної служби №1118 від 17.11.2005 року, власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, в обов'язковому порядку пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, зокрема: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних документів на транспортний засіб з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом.

Однак, жодних оригіналів чи копій документів на ввезений автомобіль, а також тих, що посвідчують право власності чи користування ним митному органу ОСОБА_1 не пред'являла і не надавала, а копії чи ксерокопії таких взагалі відсутні в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, суд констатує, що 24.05.2018 заступник начальника Закарпатської митниці ДФС начальнику управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 при прийнятті постанови у справі про порушення митних правил № 4079/30500/17 від 24 травня 2018 року не було здобуто та наведено жодних доказів наявності права ввезення саме ОСОБА_1 на митну територію України автомобіля автомобіль марки «VW Passat», реєстраційний номер КТА 4666 А, номер кузова НОМЕР_1, з метою особистого користування, в митному режимі «транзит» та у подальшому, в порушення строку встановленого МК України, не вивезення нею його за митну територію України.

Докази на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.470 МК України, є лише припущенням і недоліком в роботі митного органу, відтак тлумачаться на користь позивача і не можуть ставитись їй у вину.

Жодної інформації про приналежність автомобіля до країни, фізичної чи юридичної особи, надання ОСОБА_3 права на користування чи розпоряджання даним автомобілем в матеріалах справи не має, як і відсутні будь-які докази отримання чи безпосередньої наявності у неї водійського посвідчення, що виключає фізичну та гіпотетичну можливість управління нею автомобілями.

Тобто, провадження у справі та її розгляд Закарпатською митницею ДФС було проведено завідомо упереджено, поверхнево та суб'єктивно, без всебічного з'ясування дійсних обставин по справі, що має істотне значення для справи.

Відтак, в діях ОСОБА_3 відсутній склад митного правопорушення, який передбачено ч.3 ст.470 МК України, а тому постанову заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 № 0174/30500/18 від 24 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адмінвідповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 17, 41 ч. 1, 99, 100, 128, 159-163, 167 КАС України, ст. ст. 487, 529 МК України суд,-

постановив:

Адміністративний позов задоволити.

Постанову заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 № 0174/30500/18 від 14 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України - скасувати.

На постанову суду може бути подана апеляція до Львівського адміністративного апеляційного суду через Берегівський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_4