Справа № 308/12025/18
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Закарпатській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері керування транспортними засобом, особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб відносно ОСОБА_2 від 13.10.2018 року, а також визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції, який склав даний протокол від 13.10.2018.

Свої вимоги мотивувала тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою і мусить бути скасована. Позивач зазначає, що 13.10.2018р. перебуваючи під будинком №58 по вул. Легоцького, підійшла до належного їй автомобіля марки «Opel Tigra» номерний знак «АО7496АТ» для того щоб забрати свої речі, що знаходились в автомобілі. В цей момент підійшли працівники патрульної поліції та повідомили, що в її автомобіля несправна одна з фар, почали вимагати водійське посвідчення, на що позивач заперечила і пояснила, що нікуди не збирається їхати. Були порушено її права, які гарантовані ст.41 та 55 Конституцією України. Працівники поліції склали відносно неї постанову, яку вона відмовилась підписувати. При розгляді справи відповідачем не було дотримано вимог ст.ст. 256, 268 КУпАП.

У судове засідання позивачка не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін за наявними матеріалами справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 13.10.2018р. капралом поліції ОСОБА_3 винесено постанову серії НК №335601, якою на ОСОБА_2 було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Із вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_2, керувала транспортним засобом марки «Opel Tigra», номерний знак «АО7496АТ», 13.10.2018 року о 00 год. 50 хв. в м. Ужгород по вул. Легоцького, буд. 58, у якого не горіла лампа правої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, та не предявила посвідчення водія відповідної категорії, чим порушила п. п. 31. 4.3 а та п. 2.1а ПДР України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 та частиною 1 статті 126 КУпАП.

Згідно п.31.4.3 «А» ПДР України відповідальність настає, якщо кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 не вбачається порушення п. 31.4.3 «А» ПДР України, оскільки кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів автомобіля відповідав вимогам конструкції даного транспортного засобу.

Згідно п.2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Проте пункт ОСОБА_4 дорожнього руху України який передбачає, дане порушення, це п. 2.4, який вказує, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих ОСОБА_4, а також: предявити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1., однак порушення пункту 2.4 ПДР України ОСОБА_2 не інкриміновано.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що дані вказані в постанові про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не відповідають фактичним обставинам справи і не охоплюються складом правопорушень, визначених у п. п. 2.1а, 31.4.3а ПДР України.

Згідно з положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як встановлено судом, при складанні постанови про адміністративне правопорушення стосовно позивача суб'єктом владних повноважень, в порушення вимог ст. 280 КУпАП не з'ясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_2 невірно кваліфіковані, не встановлено винність позивача у вчиненні порушення, належних доказів на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху не надано.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи, що відповідачем доказів на підтвердження правомірності винесеної відносно позивача постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності надано не було, з огляду на те, що своїми діями ОСОБА_2 не порушувала п. 31.4.3а та п.2.1а ПДР України, а отже підстави для накладення на неї адміністративного стягнення за частиною 1 статті 121 та частиною 1 статті 126 КУпАП відсутні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 162, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд -

ухвалив:

Постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі сері НК №335601 від 13.10.2018 року відносно ОСОБА_2 скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5