Справа № 201/8419/18
Суддя: Федоріщев С. С.
Дата ухвалення: 2018-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/8419/18
Провадження №2-а/201/199/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Федоріщева С.С.,

за участю секретаря судового засідання - Разумняк К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2018р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що постановою від 24.07.2018р. серія ЕАА № 498002 у справі про адміністративне правопорушення, інспектором роти № 2 батальйону № 1 УПП в Дніпропетровській області, рядовим поліції ОСОБА_2, було накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач не погоджується з даною постановою, вважає, що вона винесена із порушенням вимог ст. 254 КУпАП. Тому просить позов задовольнити.

Позивач надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні своїх позовних вимог в повному обсязі. Просив розглянути справу без його участі, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягав.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції до суду надійшла заява про залучення Управління третьої особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Також Управлінням патрульної поліції було надано до суду пояснення по суті спору, в яких зазначено, що 24.07.2018р. відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., в якій зазначено про те, що останній, керуючи автомобілем марки ВАЗ 111930, номерні знаки АЕ 4744 ВС, який в м. Дніпро, на вул. Титова, біля буд. № 16А, здійснив рух прямо в третій смузі, яка позначена для руху ліворуч, позначена знаком 5.18, чим порушив вимоги п. 8.4 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р.

Вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

Водію було розяснено положення ст.ст. 307, 308 КУпАП, а також права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст.ст. 287 - 289 КУпАП.

Враховуючи викладене, представник Управління просив відмовити у позові.

Суд 22.11.2018р. ухвалою (без виходу до нарадчої кімнати) відмовив представнику відповідача у задоволенні клопотання про залучення в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, УПП в Дніпропетровській області ДПП з огляду на положення ст. 46 КАС України. Крім того, при прийняті такого рішення судом враховано те, що по тексту мотивувальної частини свого клопотання до суду від 05.11.2018р. представник ОСОБА_3 просить залучити УПП в якості співвідповідача, а в прохальній частині свого клопотання в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог.

З урахуванням заяви позивача та належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також з огляду на строки розгляду справ, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов за відсутності сторін та на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі спірної постанови, 24.07.2018р. відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., в якій зазначено про те, що останній, керуючи автомобілем марки ВАЗ 111930, номерні знаки АЕ 4744 ВС, який в м. Дніпро, на вул. Титова, біля буд. № 16А, здійснив рух прямо в третій смузі, яка позначена для руху ліворуч, позначена знаком 5.18, чим порушив вимоги п. 8.4 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою К МУ № 1306 від 10.10.2001р.

Відповідно до п. 8.4 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджені постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р., дорожні знаки поділяються на групи, зокрема є інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Згідно п. 5.18 "Напрямок руху по смузі", показує дозволений напрямок руху по смузі. Знак 5.18 із стрілкою, що зображує поворот ліворуч іншим чином, ніж це передбачено цими Правилами, означає, що на даному перехресті поворот ліворуч або розворот здійснюється з виїздом за межі перехрестя направо і об'їздом клумби (розділювального острівця) у напрямку, показаному стрілкою.

Втім суд критично відноситься до доводів сторони відповідача про те, що постанова є безспірним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки на підтвердження порушення позивачем вимог п. п. 8.4 «ґ» ПДР України (здійснення руху прямо в третій смузі, яка позначена для руху ліворуч), відповідно, наявності у позивача складу адміністративного правопорушення інспектором не надано жодних доказів.

Зокрема, відповідачем не було надано суду відеозапису з нагрудної камери зі зафіксованою подією вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що постановою не підтверджується факт порушення позивачем п. 8.4 «ґ» Правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь яких фактичних даних, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Разом із тим, згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно із п. 2. Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із п. 5 Розділу ІІІ даної Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема питання чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи.

За п. 9 Розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно із Розділом IV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

За правилами ст. 283 КУпАП постанова, серед іншого, повинна містити дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Винесення постанови, тим саме притягнення до відповідальності на підставі двох суперечливих доказах (протокол та пояснення особи), є необ'єктивним розглядом справи та відтак незаконним.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками (карається накладення штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів).

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За вимогами ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Винесення постанови, тим саме притягнення до відповідальності на підставі двох суперечливих доказах (протокол та пояснення особи), є необ'єктивним розглядом справи та відтак незаконним.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В матеріалах адміністративної справи містяться суперечливі докази сама постанова і пояснення ОСОБА_1

Позивач зазначає у поданому до суду позові, що він не погоджувався із підставами притягнення його до адміністративної відповідальності (про що повідомляв відповідача), але з постанови не вбачається, чому інспектор віддав перевагу власним переконанням та не прийняв до уваги пояснення правопорушника.

Аналіз законодавчих норм, заперечення позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення дає суду підстави дійти висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак достатніх доказів того, що ОСОБА_1 здійснив рух прямо в третій смузі, яка позначена для руху ліворуч, позначена знаком 5.18, чим порушив вимоги п. 8.4 «ґ» Правил дорожнього руху, зокрема, відповідного відеозапису, фото цього правопорушення, пояснення свідків відповідачем до матеріалів справи не долучено.

Також, вирішуючи позовні вимоги в частині закриття провадження по справі, слід зауважити, що відповідно до приписів п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України зазначено, що скасовуючи рішення суб'єкта владних повноважень, суд закриває справу про адміністративне правопорушення, а отже заявлені вимоги в цій частині також підлягають задоволенню судом.

Таким чином, вважаю за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі ст. 139 КАС України, у зв'язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму ВАСУ від 23.01.2015р. № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011р. № 3674-VI "Про судовий збір" щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку, що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Законом України від 08.07.2011р. "Про судовий збір", ст.ст. 247, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 46, 77, 229, 241-256 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії ЕАА № 498002 від 24.07.2018р.про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором патрульної поліції роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції ОСОБА_2 - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.С. Федоріщев