Справа № 1740/2330/18
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2018-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2018 року м. Рівне №1740/2330/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГенеральної прокуратури України
про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) з позовною заявою до Генеральної прокуратури України (далі - відповідач), в якій просив:

визнати передачу скарги позивача на бездіяльність та неналежний розгляд звернення заступником прокурора Рівненської області Т. Ільящук з Генеральної прокуратури України в прокуратуру Рівненської області бездіяльністю та неналежним розглядом скарги ОСОБА_1, порушенням його прав, визначених ст.ст. 3;40; 55 ч.5; 21 Конституції України, а також порушенням ст.ст.123, 19 ч.2, 40 Конституції України, ст.ст. 7 ч.ч. 1,4; 18 ч.1 п.6; 19 ч.1 пп. 1,4,5,9 Закону України "Про звернення громадян", ст. 3 ч. 1 п.п. 1,2 Закону України "Про прокуратуру" та розділу І п.п. 2,4; розділ ІІІ п. 20 Наказу Генерального прокурора України №357 "Про затвердження Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України", від 20.12.2017;

зобов'язати Генеральну прокуратуру України провести повну, всесторонню та об'єктивну перевірку скарги позивача від 10.05.2018 та надати по ній відповідь на виконання вимог ст.ст. 19 ч.2, 40 Конституції України, ст.ст. 7 чч. 1,4; 18 ч.1 п.6; 19 ч.1 пп. 1,4,5,9 Закону України "Про звернення громадян"; розділу І п.п. 2,4; розділ ІІІ п. 20 Наказу Генерального прокурора України №357 "Про затвердження Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України", від 20.12.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 16.04.2018 заступником прокурора Рівненської області Т. Ільящук за №16-1708-17 було дано відповідь на подану ОСОБА_1 скаргу щодо протиправних дій прокурора Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області Пінчук Д.В. 10.05.2018 ОСОБА_1 оскаржив рішення заступника прокурора Рівненської області Т. Ільящук, викладене в листі №16-1708-17 від 16.04.2018 в Генеральну прокуратуру України. Зазначив, що 18.06.2018 заступник прокурора Рівненської області Т. Ільящук листом №16-1708-17 надав позивачу відповідь на подану ним в Генеральну прокуратуру України скаргу від 10.05.2018. З листа прокуратури Рівненської області від 18.06.2018 позивачу стало відомо, що його скаргу від 10.05.2018 на рішення заступника прокурора Рівненської області Т. Ільящук №16-1708-17 від 16.04.2018 було передано Генеральною прокуратурою України в прокуратуру Рівненської області, саме в той орган, рішення якого він оскаржував, і його скаргу на рішення заступника прокурора Рівненської області Т. Ільящук розглядав і вирішував заступник прокурора Рівненської області Т. Ільящук, тобто особа, рішення якої оскаржувалося. Вказані дії Генеральної прокуратури України при розгляді скарги від 10.05.2018 позивач вважає протиправними і такими, що виражають бездіяльність, у зв'язку із чим, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.32-34), в якому зазначив, що позов не визнає повністю. Вказав, що до Генеральної прокуратури України 15.05.2018 надійшло звернення ОСОБА_1, який відбуває покарання у державній установі "Городищенська виправна колонія (№96)", щодо можливих неправомірних дій прокурора Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області Пінчука Д.В., порушення адміністрацією виправної колонії ст.ст. 107, 151 Кримінально-виконавчого кодексу України, незгоди з відповіддю заступника прокурора Рівненської області на попереднє звернення та інших питань. В додатку до надісланої скарги заявником долучено скаргу на дії прокурора Рівненської міської прокуратури Рівненської області Пінчука Д.В. від 06.03.2018 та лист заступника прокурора Рівненської області від 16.04.2018. Положеннями ст. 16 Закону України "Про звернення громадян" установлено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі. Статтями 5,7 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що звернення адресуються органам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненні питань. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади зверненні, не входять до їх повноважень, воно у встановлений законом термін пересилається за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. Зазначені положення закріплено в п. 6 Розділу І, п. 10 Розділу ІІІ Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 20.12.2017 №357. За вказаними нормами чинного законодавства Генеральна прокуратура України зобов'язана приймати до свого провадження лише ті скарги та звернення, за якими прийнято рішення підпорядкованим прокурором, який є керівником прокуратури. Таким органом є прокуратура Рівненської області, а керівником - прокурор Рівненської області.

Відповідач вказав, що на час надходження заяви позивача до Генеральної прокуратури України рішення прокурором Рівненської області або особою, що виконувала його обов'язки, за попередніми зверненнями ОСОБА_1 з цих питань не приймалось. За таких обставин, звернення позивача листом від 17.05.2018 скеровано до прокуратури Рівненської області для організації розгляду та інформування про результати розгляду заявника та Генеральну прокуратуру України у встановлений законом строк. Одночасно заступник начальника управління нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру Генеральної прокуратури України Фітьо В.В. 17.05.2018 проінформував позивача про це рішення.

Таким чином, відповідач вважає, що рішення, прийняте Генеральною прокуратурою України за результатами розгляду звернення ОСОБА_1, повністю відповідає вимогам законодавства.

За наведених обставин відповідач просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У зв'язку з відпусткою головуючого судді рішення у справі ухвалене 26.11.2018.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позов, з'ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з урахуванням такого.

Судом встановлено, що 06.03.2018 ОСОБА_1, який утримується в ДУ "Городищенська ВК (№96)", звернувся в Генеральну прокуратуру України зі скаргою на бездіяльність прокурора Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області Пінчука Д.В. щодо перешкоджання виправною установою в 2017 році реалізації його права на оплачувану працю.

Означена скарга позивача була скерована Генеральною прокуратурою України до прокуратури Рівненської області для розгляду.

За результатами розгляду звернення ОСОБА_1, яке надійшло з Генеральної прокуратури України, щодо незабезпечення адміністрацією ДУ "Городищенська ВК (№96)" оплачуваною працею та з інших питань, прокуратурою Рівненської області листом від 16.04.2018 №16-1708-17 за підписом заступника прокурора області Т.Ільящук надано відповідь щодо перевірки повноти розгляду звернення із указаних питань та відсутності порушень з боку адміністрації ДУ "Городищенська ВК (№96)". Також Прокуратура Рівненської області вказала, що з приводу позиції прокурора, який заперечував проти клопотання захисника ОСОБА_1 про зарахування йому строку попереднього ув'язнення у строк покарання було з'ясовано, що така позиція пов'язана із тим, що Законом України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув'язнення у строк покарання" передбачено, що він застосовується до осіб, засуджених до позбавлення волі, довічне позбавлення волі є окремим видом покарання згідно зі ст. 51 КК України, а практика судів із цих питань є неоднаковою (а.с.8-9).

10.05.2018 ОСОБА_1 звернувся до Генеральної прокуратури України із скаргою, в якій просив: 1. Провести належну перевірку дій прокурора Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області Пінчук Д.В. по фактах, викладених у його скарзі від 06.03.2018; 2. При проведенні перевірки витребувати: а) з Рівненського окружного адміністративного суду постанову від 29.09.2017 справа №817/1086/17; б) з Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області матеріали прокурорської перевірки по поданій ОСОБА_1 скарзі від 16.06.2017; в) з Рівненського районного суду Рівненської області ухвалу від 26.12.2017 справа №569/15206/16-к та технічний запис по даній справі за 26.12.2017; 3. За вчинені протиправні дії притягнути прокурора Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області Пінчук Д.В. до встановленої законом відповідальності; 4. Про прийняте рішення повідомити ОСОБА_1 (а.с.10-12).

17.05.2018 Генеральна прокуратура України надіслала на адресу Прокуратури Рівненської області лист за №16/2-29751-18 для організації розгляду звернення ОСОБА_1, щодо можливого неналежного розгляду попередніх скарг та з інших питань. Вказано на необхідність організації дієвого розгляду звернення силами апарату прокуратури області і за наявності підстав ужиття заходів прокурорського реагування. Про результати розгляду і прийняте рішення повідомити автора звернення та Генеральну прокуратуру України у встановлений законом строк (а.с.39).

Про результати розгляду звернення, яке надійшло з Генеральної прокуратури України, щодо можливих неправомірних дій прокурора Рівненської місцевої прокуратури та з інших питань, Прокуратура Рівненської області повідомила позивача листом від 18.06.2018 №16-1708-17 за підписом заступника прокурора області Т.Ільящук (а.с.13).

Вважаючи передачу скарги на бездіяльність та неналежний розгляд звернення заступником прокурора Рівненської області Т. Ільящук з Генеральної прокуратури України в прокуратуру Рівненської області бездіяльністю, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та доводам сторін, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР) встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі статтею третьою Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Положеннями частини сьомої статті 5 Закону № 393/96-ВР встановлено, що у зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються (частини 3 та 4 ст. 7 Закону № 393/96-ВР).

Відповідно до частин 1, 3, 4 ст.15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Частиною 1 статті 16 Закону №393/96-ВР визначено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

За нормами статті 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до абзацу другого ч.3 ст.17 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор має право давати вказівки будь-якому прокурору.

Прокурором вищого рівня є:

1) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів місцевої прокуратури - керівник місцевої прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов'язків;

2) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів регіональної прокуратури - керівник регіональної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов'язків;

3) для керівника місцевої прокуратури, його першого заступника та заступників - керівник відповідної регіональної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов'язків;

4) для керівника регіональної прокуратури, його першого заступника та заступників, керівника та заступника керівника підрозділу, прокурора Генеральної прокуратури України - Генеральний прокурор чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов'язків;

5) для першого заступника та заступника Генерального прокурора - Генеральний прокурор.

Відповідно до статті 40 Конституції України, Законів України "Про звернення громадян", "Про статус народного депутата України", "Про статус депутатів місцевих рад", "Про комітети Верховної Ради України", статті 9 Закону України "Про прокуратуру" та з метою забезпечення реалізації прав громадян на особисте звернення до органів прокуратури України наказом Генеральної прокуратури України від 20.12.2017 №357, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 січня 2018 р. за №65/31517, затверджено Інструкцію про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України (далі - Інструкція №357).

Пунктом 20 Розділу ІІІ "Розгляд звернень громадян, депутатських звернень і запитів" Інструкції №357 встановлено, що звернення громадян, у яких порушені питання не належать до повноважень органів прокуратури, відповідно до статті 7 Закону України "Про звернення громадян" відповідальними підрозділами, керівниками місцевих прокуратур або їх першими заступниками та заступниками, керівниками структурних підрозділів цих прокуратур у термін не більше п'яти днів надсилаються за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянин, який подав звернення. Якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення, воно в той самий строк повертається громадянину з відповідним роз'ясненням.

У разі необхідності заявнику роз'яснюються компетенція органів прокуратури, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненні питань, функції Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та право на звернення до суду. Забороняється направляти звернення громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Пунктами 10, 11 Розділу V "Порядок вирішення звернень і запитів, надання відповідей" Інструкції №357 визначено, що у разі відмови в задоволенні звернень у відповіді зазначаються мотиви прийнятого рішення з посиланням на норми законодавства, а також роз'яснення порядку його оскарження. Рішення про відмову в задоволенні звернень у регіональній і місцевій прокуратурах приймають та відповідь підписують керівники цих прокуратур або їх перші заступники чи заступники у межах повноважень та відповідно до вимог законодавства, повторних звернень - виключно керівник прокуратури.

У Генеральній прокуратурі України рішення про відмову в задоволенні звернень приймають керівники самостійних структурних підрозділів, їх заступники. У разі незгоди заявника з таким рішенням відповідь заявнику надається за підписом заступників Генерального прокурора, заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури або виконувача його обов'язків.

Остаточну відповідь заявнику про відмову в задоволенні звернення надає керівник прокуратури з одночасним повідомленням про припинення розгляду звернення відповідно до вимог законодавства.

При цьому, відповідно до п. 16 Розділу ІІІ "Розгляд звернень громадян, депутатських звернень і запитів" Інструкції №357 керівникам регіональних і місцевих прокуратур та їх заступникам передаються для розгляду звернення та запити у порядку, визначеному наказами керівників цих прокуратур.

Як встановлено судом зі змісту листа Прокуратури Рівненської області від 16.04.2018 №16-1708-17, підписаного заступником прокурора області Т.Ільящук, прокуратурою області розглянуто звернення ОСОБА_1, яке надійшло з Генеральної прокуратури України щодо незабезпечення позивача адміністрацією ДУ "Городищенська ВК (№96)" оплачуваною працею та з інших питань. Даним листом позивачу надано роз'яснення щодо перевірки створення умов для забезпечення Державною установою "Городищенська виправна колонія "№96" права ОСОБА_1 на оплачувану працю та можливості застосування до нього норми про зарахування строку попереднього ув'язнення у строк покарання, передбаченого Законом України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув'язнення у строк покарання" (а.с.8-9).

В поданій 10.05.2018 Генеральній прокуратурі України скарзі (реєстраційний номер №108254-18 від 15.05.2018) позивач порушував питання щодо проведення відповідачем належної перевірки дій прокурора Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області Пінчук Д.В. по фактах, викладених у скарзі від 06.03.2018. ОСОБА_1 у скарзі вказував, що, розглянувши скаргу в частині відсутності забезпечення Державною установою "Городищенська виправна колонія №96" позивача оплачуваною працею, заступник прокурора Рівненської області Т. Ільящук в листі від 16.04.2018 №16-1708-17 вказав, що колонія на виконання рішення адміністративного суду прикладає зусилля для забезпечення засуджених працею, в період 07.12.2017-27.02.2018 було заключено договір з ТзОВ "Каскад-Імпресйон", тому перевіркою щодо повного розгляду звернення із вказаних питань Рівненською місцевою прокуратурою порушень не виявлено. Також позивач зазначив, що з листа вбачається, що скарга ОСОБА_1 в даній частині Прокуратурою Рівненської області залишилась не вирішеною, всебічної перевірки по ній не проведено, оцінки діям прокурора Рівненської місцевої прокуратури Пінчук Д.В. не надано, оскільки скаржник просив розглянути дії прокурора Пінчук Д.В. з часу подання заяви про забезпечення оплачуваною працею від 04.05.2017 до 19.07.2017, а не після 29.09.2017 по факту виконання чи не виконання судового рішення адміністрацією колонії. Позивачу не відомо, яке саме та чиє звернення оцінювалось Прокуратурою Рівненської області (ст. 1 абз. 9 листа №16-1708-17, від 16.04.2018), оскільки жодного звернення в прокуратуру щодо невиконання колонією судового рішення до дня подання скарги ним не подавалось.

Позивач у скарзі також зазначив, що він вважає, що Прокуратурою Рівненської області замість повно, всебічно та об'єктивно розглянути подану ним 06.03.2018 скаргу на виконання вимог ст. 19 Конституції України, було лише приховано протиправні дії прокурора Пінчук Д.В.

Окрім цього ОСОБА_1 вказав, що у своїй скарзі від 06.03.2018 він звернув увагу прокуратури на протизаконні дії прокурора Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області Пінчук Д.В. у судовому провадженні Рівненського районного суду Рівненської області 26.12.2017 у справі №569/15206/16-к, в якому розглядалось клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Іващенко І.І. щодо застосування до нього Закону України №838-VIII "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув'язнення у строк покарання" від 26.11.2015.

Розглянувши скаргу ОСОБА_1 в даній частині, заступник прокурора Рівненської області Т. Ільящук в листі від 16.04.2018 №16-1708-17 вказав з приводу позиції прокурора, який заперечував проти клопотання захисника про зарахування ОСОБА_1 строку попереднього ув'язнення у строк покарання, що така позиція прокурора пов'язана з тим, що Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув'язнення у строк покарання" застосовується до осіб, засуджених до позбавлення волі, довічне позбавлення волі є окремим видом покарання, згідно зі ст. 551 КК України, а практика судів із цих питань є неоднаковою.

На думку позивача, Прокуратурою Рівненської області не проведено повної, всесторонньої та об'єктивної перевірки доводів, викладених у скарзі від 06.03.2018, не витребовувалась, не вивчалась та не аналізувалась постанова Верховного Суду України від 26.10.2017, якою суд чітко роз'яснив та врегулював практику застосування судами України Закону України №838-VIII до довічно засуджених.

Позивач вважає, що прокуратура Рівненської області мала провести повну, всесторонню та об'єктивну перевірку по викладених у скарзі фактах, витребувавши та вивчивши матеріали проведеної прокурором Пінчук Д.В. перевірки, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 29.09.2017 справі №817/1086/17 та технічний запис засідання Рівненського районного суду Рівненської області від 26.12.2017 у справі №569/15206/16-ц. Вивчивши, надати діям прокурора Пінчук Д.В. відповідну правову оцінку та застосувати до нього дисциплінарне стягнення та провести його атестацію для встановлення відповідності займані посаді, оскільки в діях прокурора Пінчук Д.В. наявні ознаки, що вказують на скоєння ним дисциплінарного проступку, що визначені ст. 43 ч. 1 пп. 1, 5 Закону України "Про прокуратуру".

Також позивач вказував, що з листа заступника прокурора Рівненської області Т.Ільящук вбачається, що працівниками прокуратури Рівненської області всебічної перевірки не проведено, відповідної оцінки діям прокурора Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області Пінчук Д.В. не надано. Скарга розглянута без опитування осіб, які могли дати пояснення по суті скарги, не опитано скаржника, без вивчення матеріалів відповідного наглядового провадження, матеріалів судових справ.

Відтак, за змістом вказаної скарги від 10.05.2018, адресованої до Генеральної прокуратури України, судом встановлено, що ОСОБА_1 оскаржував протиправність проведення заступником прокурора Рівненської області Т.Ільящук перевірки дій (бездіяльності) прокурора Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області Пінчук Д.В., результати якої викладені у листі від 16.04.2018 №16-1708/17.

Разом з тим, Генеральна прокуратура України листом від 17.05.2018 №16/2-29751-18 направила звернення ОСОБА_1 щодо неналежного розгляду попередніх скарг та з інших питань до прокуратури Рівненської області, вказавши на необхідність організувати дієвий розгляд силами апарату прокуратури області, а за наявності підстав ужити заходів прокурорського реагування (а.с.39).

Відтак, матеріалами справи стверджується, що Генеральна прокуратура України скерувала скаргу ОСОБА_1 від 10.05.2018 щодо неналежного розгляду прокуратурою Рівненської області його скарги від 06.03.2018 до органу, дії якого оскаржувалися.

Листом Прокуратури Рівненської області від 18.06.2018 №16-1708-17, за підписом заступника прокурора Рівненської області Т. Ільящук, позивачу була надана відповідь на скаргу від 10.05.2018.

За наведених обставин, суд вважає неправомірним направлення відповідачем скарги ОСОБА_1 від 10.05.2018 для розгляду до прокуратури Рівненської області, яка уже розглядала скаргу від 06.03.2018 і щодо відмови в задоволенні якої позивач висловив свою незгоду.

При цьому, суд оцінює критично доводи відповідача щодо неможливості розгляду ним скарги від 10.05.2018 на дії заступника прокурора Рівненської області, який не перебуває у його підпорядкування, позаяк заступник прокурора Рівненської області Т.Ільящук здійснив розгляд скарги позивача від 06.03.2018 в межах повноважень, передбачених положеннями пункту 11 Інструкції №357, як посадова особа прокуратури Рівненської області. Окрім цього, відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону №1697-VII для керівника регіональної прокуратури, його першого заступника та заступників прокурором вищого рівня є Генеральний прокурор чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов'язків, який має право надавати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом.

Відтак, суд дійшов висновку, що Генеральна прокуратура України не здійснила належного розгляду скарги ОСОБА_1 від 10.05.2018, чим допустила протиправну бездіяльність.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах. Доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що для відновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду, слід зобов'язати Генеральну прокуратуру України розглянути скаргу ОСОБА_1 від 10.05.2018 у встановленому законом порядку.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (утримується у Державній установі "Городищенська виправна колонія (№96)", с. Городище, Рівненський район, Рівненська область, 35341, РНОКПП НОМЕР_1) до Генеральної прокуратури України (вул. Різницька, 13/15, м. Київ-11, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 10.05.2018.

Зобов'язати Генеральну прокуратуру України розглянути скаргу ОСОБА_1 від 10.05.2018 відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26 листопада 2018 року.

Суддя Дорошенко Н.О.