Справа № 813/2230/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 рокуЛьвів№ 857/2154/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 р. (прийняте у м. Львові суддею Коморним О.І.) в адміністративній справі № 813/2230/18 за позовом ОСОБА_1 до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати протиправними дії Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова (далі Галицьке ОУПФУ м. Львова) щодо відмови у призначенні йому пенсії із зменшенням пенсійного віку;

- зобов`язати Галицьке ОУПФУ м. Львова призначити йому пенсію із зменшенням пенсійного віку згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 06 листопада 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що як особа, яка брала участь в ліквідації Чорнобильської катастрофи та яка досягла необхідного віку, він має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку. Проте відповідач безпідставно відмовив йому у цьому, мотивуючи це тим, що поданими документами не підтверджено його перебування в зоні відчуження протягом необхідної кількості днів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що це рішення прийняте за невідповідності обставинам справи, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тими ж доводами, що й вимоги позовної заяви. Крім того зазначає, що довідки про перебування його в зоні відчуження не суперечать одна одній, а доповнюють, тому в нього наявна необхідна кількість днів для призначення пільгової пенсії.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з таких підстав.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно із статтею 9 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-XII) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Статтею 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, зокрема, зменшення на 10 років пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Згідно з абзацом сьомим підпункту "ґ" пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону № 796-XII).

Отже, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми № 122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.

Як встановлено, 06.11.2017 позивач звернувся до Галицького ОУПФУ м. Львова із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону № 796-XII (а.с. 11).

На підтвердження участі у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, позивачем долучено копію посвідчення № НОМЕР_1 учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (а.с. 14); копію військового квитка з відміткою про участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 12); архівну довідку, видану Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу, № 24/7548 від 11.03.1993 про те, що він у складі військової частини № 67921 виконував завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження (а.с. 5); копію довідки військкомату Ленінського району м. Львова від травня 1991 про те, що він був призваний на спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 16.10.1986 по 07.05.1987 (а.с. 7).

01.12.2017 Галицьке ОУПФУ м. Львова повідомило позивача про прийняте рішення № 6309/681 від 23.11.2017 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону № 796-XII.

Не погоджуючись із таким рішенням суб`єкта владних повноважень, ОСОБА_1 звернувся до вищестоящого пенсійного органу.

ГУ ПФУ у Львівській області листом № 1670/Б-5/070806 від 19.04.2018 повідомило ОСОБА_1 про перевірку документів та про підставно прийняте рішення про відмову від 23.11.2017 Галицьким ОУПФУ м. Львова (а.с. 13).

Не погоджуючись із відмовою відповідача у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відмова Галицького ОУПФУ м. Львова у призначенні ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно зі статтею 55 Закону № 796-ХІІ є правомірною, оскільки документально підтверджено його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини № 67921 у 1986 році в зоні відчуження загальною кількістю лише три дні.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідачем не заперечується, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з жовтня 1986 року по 07 травня 1987 року.

Проте, відповідач вважає, що у позивача відсутнє документальне підтвердження факту перебування в зоні відчуження не менше 5 календарних днів.

З матеріалів справи видно, що згідно довідки № 179/1/7424 від 18.07.2017, наданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України на запит пенсійного фонду, документально підтверджено участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини № 67921 у 1986 році (з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року) в зоні відчуження загальною кількістю три дні (Прип`ять 17.11.1986, 24.11.1986, 27.11.1986).

А згідно архівної довідки Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу № 24/7548 від 11.03.1993 підтверджено участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини № 67921 у 1986 році (з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року) в зоні відчуження загальною кількістю п`ять днів (Прип`ять 18.11.1986, 25.11.1986, 27.11.1986; Терехов 08.12.1986, 14.12.1986).

Ця довідка є дійсною і будь-яких доказів її фальшування чи протиправності видачі суду не надано, а тому підстав для її неврахування немає.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що довідки Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу № 24/7548 від 11.03.1993 та Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 179/1/7424 від 18.07.2017 не суперечать одна одній та є доповнюваними.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч зазначеним приписам, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, заперечуючи проти позову, не довів належними доказами правомірності своїх дій щодо неврахування довідки Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу за № 24/7548 від 11.03.1993 при прийнятті оскаржуваного рішення про відмову у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується із доводами апелянта в тому, що рішення суду першої інстанції прийняте за неповного дослідження усіх обставин справи.

З огляду на вказані норми законодавства та встановлені у справі обставини, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року в адміністративній справі № 813/2230/18 скасувати.

Визнати протиправними дії Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсій зі зменшенням пенсійного віку.

Зобов`язати Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 06 листопада 2017 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин