Справа № 520/9726/18
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

05.12.2018 р. справа №520/9726/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України справу за позовом

ОСОБА_1
до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області
про1) визнання протиправною бездіяльності Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (64309, м. Ізюм, просп. Незалежності, 2, ) щодо невиплати пенсії ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) за період з 02.04.2018р. по 31.07.2018р.; 2) зобовязання Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (64309, м.Ізюм, просп. Незалежності, 2, ) здійснити виплату пенсії ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) за період з 02.04.2018 р. по 31.07.2018 р.; 3) стягнення з Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (64309, м.Ізюм, просп. Незалежності, 2, ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) усі понесені судові витрати; 4) відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми за один місяць, -

встановив:

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що громадянин має право на одержання виплат за раніше призначеною пенсією, але внаслідок вчинення райУПФУ протиправного діяння коштів за пенсією з 02.04.2018р. по 31.07.2018р. не отримала.

Відповідач, Ізюмське ОУПФУ Харківської області, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що в Управлінні обліковується поточна сума соціальних виплат за період з 02.04.2018р. по 31.07.2018р. у сумі 3.606,10 грн., однак виплату буде проведено при виділенні коштів згідно окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом установлено, що позивач є громадянином України, має правовий статус внутрішньо переміщеної особи, як пенсіонер знаходиться на обліку в установі відповідача

02.04.2018р. ОСОБА_1 звернулась до Ізюмського ОУПФУ м.Харкова із заявою про перерахунок пенсії позивача у зв'язку із втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Розпорядженням Ізюмського ОУПФУ Харківської області №131969 від 17.07.2018р. ОСОБА_1 переведено на пенсію у зв'язку із втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Листом ГУ ПФУ в Харківській області від 09.08.2018р. №РА-8329579, РА-8347131 повідомлено позивача, що подальша виплата перерахованої пенсії провадитиметься відповідно до порядку визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016р. №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018р. №335).

Таким чином, як з'ясовано судом спір в даному випадку склався з приводу саме невиплати пенсії позивачу за період з 02.04.2018р. по 31.07.2018р.

Згідно наданої до суду інформації Ізюмського ОУПФУ Харківської області від 05.12.2018 №17183/14-06 вбачається, що з 02.04.2018р. по 31.07.2018р. за позивачем обліковується поточна сума соціальних виплат у розмірі 3.606,10 грн.

Перевіряючи відповідність вчинених діянь владного суб'єкта вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає, що правовідносини з приводу не правовідносини з приводу соціального захисту громадян шляхом пенсійного забезпечення унормовані, насамперед, приписами ст.46 Конституції України, ст.25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону України Про пенсійне забезпечення, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Так, випадки, коли відбувається припинення виплат за пенсією, викладені у ч.1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", де передбачено, що підставою для припинення виплат є рішення суду або рішення тероргану ПФУ, а приводом для прийняття такого рішення: призначення пенсії за недостовірними документами; подія смерті особи; подія неотримання пенсії протягом 6 місяців підряд; інші випадки згідно з законом.

Водночас із цим, суд зауважує, що іншого закону з приводу визначення таких приводів не існує.

Правовий висновок відносно застосування ст.49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" міститься у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 р. по справі №805/402/18 (провадження Пз/9901/20/18) і полягає у тому, що за відсутності визначених законом підстав виплати за пенсією не можуть бути припинені.

У ході розгляду спору судом достеменно встановлено, що у спірних правовідносинах відсутні і приводи, і підстави для припинення виплати пенсії, визначені ст. 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Вирішуючи спір, суд наголошує, що норми підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі і постанов КМУ, на які посилається відповідач, не можуть змінювати приписів закону України.

Окрім того, зважаючи на мотиви рішення Верховного Суду від 15.02.2018 р. по справі №820/6514/17 (Пз/9901/8/18), рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кечко проти України» (заява №63134/00), «Серков проти України» (заява № 39766/05), «Щокін проти України» (заяви № 23759/03 та № 37943/06), які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах з 02.04.2018р. по 31.07.2018р. має місце втручання у право особи на мирне володіння майном у розумінні ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний субєкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України України в частині своєчасного та повного проведення платежів за призначеною пенсією.

Разом із тим, оскільки визнання діяння владного субєкта протиправним обєктивно не здатне у даному конкретному випадку забезпечити неминуче, ефективне та дієве поновлення субєктивного права особи на одержання у власність коштів як виплат за пенсією, то суд вважає за необхідне обтяжити владний субєкт обовязком провести платежі за невиплаченою пенсією саме на підставі даного рішення суду.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст.139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Зобов'язати Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місце знаходження - 64309, Харківська обл., м.Ізюм, просп.Незалежності, 2, код ЄДРПОУ - 40387920) виплатити з 02.04.2018р. по 31.07.2018р. пенсію ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1, місцезнаходження - 64722, Харківська обл., Барвінківський район, с.В-Камишуваха, вул.Перемоги, буд.81; дата народження - 27.11.1957р.) і допустити негайне виконання у межах платежу за один місяць.

У решті вимог позов - залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Старосєльцева О.В.