Справа № 157/1496/18
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1496/18
Провадження №2-а/157/49/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року місто ОСОБА_1

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря Фесь Т.І.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області до ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Волинській області, ОСОБА_5 Державної виконавчої служби ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення виконавчого збору,

встановив:

У листопаді 2018 року позивач ОСОБА_6 обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області звернулося у суд з позовом до ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Волинській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати постанову від 26 жовтня 2018 року про відкриття виконавчого провадження № 57521699 по виконанню виконавчого листа № 2-а-2030/11, виданого 25 липня 2017 року суддею Камінь-Каширського районного суду Волинської області Гамулою Б.С. (про зобовязання управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_1 районі Волинської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_7 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 23.08.2010 до настання обставин, з якими закон повязує зміну чи припинення спірних правовідносин, та як особі, яка віднесена до 3 категорії додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ч. 2 ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням виплачених сум) в частині стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 14892 грн. та постанову про стягнення виконавчого збору від 26 жовтня 2018 року у цьому ж виконавчому провадженні. Вимоги обґрунтовано тим, що зазначені постанови винесені з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, який затверджено постановою КМУ № 440 від 03.09.2014, Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ № 845 від 03.08.2011, вимогами яких передбачено, що виконавчий збір не стягується, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Нараховані позивачем стягувачу ОСОБА_7 кошти є майном в розумінні ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод, а право грошової вимоги проти держави про виплату коштів в порядку соціального забезпечення і соціального страхування неодноразово визнавалося майном у практиці Європейського суду з прав людини. Оскільки виконавчий лист № 2-а-2030/11, що виданий суддею Камінь-Каширського районного суду, зобовязує боржника вчинити дії щодо майна стягувача (виплати), то в даному випадку підлягають застосуванню положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Ухвалою суду від 06 грудня 2018 року до участі у справі залучено як другого відповідача ОСОБА_5 Державної виконавчої служби ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Волинській області.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_5 державної виконавчої служби ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Волинській області просить у задоволені позову відмовити, посилаючись на те, що державним виконавцем в межах визначених законом компетенції та повноважень правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача ОСОБА_7 на підставі виконавчого листа про зобовязання позивача перерахувати та виплатити особі підвищення до пенсії з зазначенням у ній про стягнення з боржника виконавчого збору та постанову про стягнення виконавчого збору, оскільки вказаний виконавчий лист є невиконаним і його виконання проводиться на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та з дотриманням п. 8 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позові підстав і просила їх задовольнити, окрім того пояснила, що судове рішення частково виконано, а саме, в частині нарахування підвищення до пенсії, а виплата коштів стягувачу буде проводитися на підставі Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оскільки ним визначено особливий порядок виконання судових рішень, боржником за якими є держава.

Представник відповідача ОСОБА_5 Державної виконавчої служби ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у позові з підстав, викладених у відзиві, та пояснив, що у державного виконавця не було підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження за заявою стягувача.

Представник відповідача ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Волинській області в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову належить відмовити, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що 25 липня 2017 року суддею Камінь-Каширського районного суду Гамулою Б.С. видано виконавчий лист у справі № 2-а-2030/11, про зобовязання управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_1 районі Волинської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_7 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 23.08.2010 до настання обставин, з якими закон повязує зміну чи припинення спірних правовідносин, та як особі, яка віднесена до 3 категорії додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ч. 2 ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням виплачених сум.

На підставі заяви ОСОБА_7 26 жовтня 2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57521699 щодо виконання зазначеного виконавчого листа.

Вказаною постановою державного виконавця боржнику надано строк 10 робочих днів для добровільного виконання рішення суду. У цій же постанові державний виконавець зазначив про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 14892 грн.

Окрім того, цим же державним виконавцем 26 жовтня 2018 року винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області виконавчого збору в розмірі 14892 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець, ефективно, своєчасно і в повному обсязі повинен вчиняти виконавчі дії.

Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закон, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Виконавчий збір не стягується, зокрема, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відповідно до п. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження». Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору, крім виконавчих документів про стягнення аліментів (ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, стягнення виконавчого збору при відкритті виконавчого провадження є обовязком державного виконавця.

За змістом ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який набрав чинності з 01 січня 2013 року, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року № 440 з метою реалізації Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Відповідно до цього Порядку виконанню підлягають рішення - виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» субєкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Виконавчий лист, на підставі якого державним виконавцем відкрито виконавче провадження, містить вимогу щодо зобовязання боржника вчинити певні дії, а саме перерахувати і виплатити підвищення до пенсії, а не про стягнення коштів.

За таких обставин, незважаючи на те, що боржником є ОСОБА_6 обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області, тобто державний орган, виконання вказаного виконавчого листа здійснюється у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження», а не Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Оскільки виконання виконавчого листа не відбувається у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суд вважає, що стягнення виконавчого збору при відкритті виконавчого провадження є обовязком державного виконавця і п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з яким виконавчий збір не стягується якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», не може бути застосований.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги є необґрунтованими і підстави для їх задоволення відсутні.

Інші доводи позивача не спростовують таких висновків суду та не дають підстав вважати, що постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору та про стягнення виконавчого збору з позивача є протиправними, а тому суд не вбачає підстав для їх скасування.

Керуючись ст. ст. 6-13, 94, 162, 159-163 КАС України, суд

вирішив:

У позові ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області до ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Волинській області, ОСОБА_5 Державної виконавчої служби ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Волинській області, про визнання протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору від 26 жовтня 2018 року у ВП № 57521699 та постанови про стягнення виконавчого збору від 26 жовтня 2018 року у ВП № 57521699, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_8