Справа № 156/867/18
Суддя: Нєвєров І. М.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №156/867/18
Номер провадження 2-а/156/23/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Нєвєрова І. М..

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1 В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу № 156/867/18 за позовом ОСОБА_2 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції Волинської області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

До суду звернулася ОСОБА_2 з позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції Волинської області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Адміністративний позов мотивує тим, що інспектором сектору реагування патрульної поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції Волинської області ОСОБА_3 11 вересня 2018 року винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 112562 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з тих підстав, що викладені в постанові обставини не відповідають дійсності. Так, відсутні докази, які б підтверджували її вину, постанова винесена з порушенням п. п. 9,10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Просить постанову по справі про адміністративне правопорушення скасувати, а справу відносно нього закрити.

Позивач в судове засідання не зявилася, від неї надійшло клопотання про проведення судового засідання у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що інспектором сектору реагування патрульної поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції Волинської області ОСОБА_3 11 вересня 2018 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 112562 відносно ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно постанови позивач порушила вимоги п.п. 15.9 ПДР України .

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків ( ст. 10 КУпАП).

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Із змісту вказаної норми слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку. Разом з тим, вказана постанова не містить посилання на жоден доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення; також вказані докази не представлені Відповідачем під час судового розгляду.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року, «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Посилання на будь-який із доказів, які передбачені ст. 251 КУпАП, у винесеній постанові є відсутніми. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню.

Разом з тим, згідно підп. 2 п. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи). У зв'язку із вищевикладеним, позовна заява в частині закриття провадження у справі не підлягає до задоволення.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП , ст. ст. 19, 205, 241-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Постанову серії НК № 112562 від 11.09.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, а справу надіслати на новий розгляд до Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції Волинської області .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий /підпис / ОСОБА_4

З оригіналом згідно

Суддя І. М. Нєвєров