Справа № 820/2703/17
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

06 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 820/2703/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2017 року, (суддя суду першої інстанції Мороко А.С.), прийняту в м. Харкові у відкритому судовому засіданні, за позовом ОСОБА_1 до голови конкурсної комісії Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору: Міністерство оборони України про визнання протиправними дій та скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права просить оскаржувану ухвалу скасувати та матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що за основу ухваленого рішення судом першої інстанції взяті доводи відповідача про те, що 03.11.2016 року відбулось засідання вченої ради Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого з приводу оголошення конкурсу на заміщення вакантних посад, на якій згідно стенограми №3, безпосередньо був присутній позивач. Відповідач - голова конкурсної комісії Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого повідомив на зібранні, що особову справу позивача, крім конкурсної комісії юридичного факультету, розглядала також комісія Університету. ОСОБА_1 подавав документи для участі у цьому конкурсі, а тому саме з 03.11.2016 року був обізнаний або повинен був дізнатись про порушення його прав. Між тим, зазначені судом обставини не підтверджуються матеріалами справи. Відповідач доповів членам вченої ради університету, що складався відповідний протокол рішення конкурсної комісії університету. Як виявилося пізніше, такий протокол не складався, а протокол конкурсної комісії факультету є невідповідним. Згідно стенограми №3 за попереднім розглядом ОСОБА_1 не рекомендований до заняття посади за віковою ознакою та за відсутністю належного оперативно - тактичного рівня освіти. Витяг з протоколу конкурсної комісії військово-юридичного факультету містить рекомендацію конкурсної комісії до участі у конкурсі ОСОБА_1, відтак твердження відповідача з цього приводу не відповідають іншим документам. В період 2014-2015 року позивач очолював військово-юридичний факультет та має відповідний кваліфікаційний та освітній рівень. Зібранню 03.11.2016 року не перебувала звичайна в таких випадках робота конкурсної комісії університету, не було оголошено повістку для засідання ради. Жодних протоколів роботи ради, як виявилось пізніше, не складалось, тому на думку позивача перебіг строку звернення до суду з адміністративним позовом слід обраховувати не з часу, коли він дізнався про факт проведення конкурсу, а з моменту, коли він отримав документи, якими супроводжувався цей процес.

Відповідачем було подано заперечення на апеляційну скаргу, в яких він зазначає, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 13.10.2017 року законно та обґрунтовано встановлено, що спірні відносини стосовно предмету доказування ОСОБА_1 виникли та пов'язані з проходженням позивачем такого виду публічної служби, як військова, а відтак для подання даного позову частиною третьою ст. 99 КАС України встановлено місячний строк, перебіг якого у відповідності до ч. 1 ст. 103 КАС України розпочався з 03.11.2016 року, що є підставою для залишення без задоволення апеляційної скарги позивача, а вищезазначеної ухвали першої інстанції - без змін.

05 грудня 2018 року на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справ на 10 днів, яке обґрунтовано неможливістю прибуття позивача до судового засідання в м. Дніпро через загострення хвороби.

Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів, порадившись на місці ухвалила в задоволенні клопотання - відмовити, з огляду на наступне.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 205 КАС України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в разі першаої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У відповідності ж до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Таким чином, підставою для відкладення розгляду справи на іншу дату при неявці, повідомленого належним чином, учасника справи або його представника до судового засідання, є поважні причини такої неявки. В свою чергу, оцінку причинам неявки учасника справи в судове засідання на предмет їх поважності суд зобов'язаний надати при розгляді заявленого клопотання, тобто до відкладення розгляду справи, оскільки лише поважні причини можуть слугувати підставою для відкладення розгляду справи на іншу дату.

Позивач заявляючи клопотання про відкладення розгляду справи, як на причину неможливості прибуття до суду послався на загострення хвороби.

При цьому, при поданні клопотання позивачем не надано до суду доказів на користь загострення хвороби, а зазначено, що медичну довідку на підтвердження хвороби буде надано до наступного судового засідання.

Отже, позивачем не надано суду доказів на підтвердження поважності причин неявки до судового засідання, що унеможливлює надання судом оцінки дійсності обставин, на які посилається позивач, відтак причини неявки позивача в судове засідання не можуть бути визнані судом поважними.

Судом також з'ясовано, що в суді першої інстанції приймав участь у справі представник позивача ОСОБА_5, довіреність на вказаного представника видана 02.12.2016 року, строк її дії - три роки, відтак, навіть з урахуванням права особи на особисту участь у судовому засіданні, позивач був не позбавлений права забезпечити участь свого повноважного представника.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що наявні матеріали справи в достатній мірі розкривають правову позицію сторін у справі та надають суду можливість розглянути справу без присутності позивача. Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у даній справі суд здійснює перевірку правомірності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, така перевірка здійснюється судом з урахуванням викладених сторонами позицій, без з'ясування обставин справи по суті позову, а тому може бути проведена без особистої участі учасників справи.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду є обмеженим, та має бути здійснений в розумні строки. Суд враховує, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача було відкрите ще 06 листопада 2017 року, тобто більше року тому, відтак, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду від 13 жовтня 2017 року триває понад встановлені законом строки, але має бути здійснений в розумні строки.

З урахуванням вищевикладеного, з метою забезпечення розгляду апеляційної скарги в розумні строки, а також, з огляду на відсутність поважних причин неприбуття позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для відкладення розгляду даної справи, у зв'язку з чим відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Від відповідача та третьої особи на електронну адресу суду надійшли клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом обставин у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати неправомірною діяльність відповідача - голови конкурсної комісії Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ОСОБА_4, щодо використання неналежних підстав для оголошення та проведення на засідання вченої ради Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 03.11.2016 року конкурсу на заміщення посад командування науково-педагогічного складу ВЮФ НУЮ, щодо не складання відповідного протоколу рішення конкурсної комісії, про який він доповідав членам вченої ради Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого; скасувати рішення вченої ради Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, що прийняла за основу протокол конкурсної комісії ВЮФ НЮУ від 31.10.2016 року, яким всі кандидати допущені до участі в конкурсі за відсутності фактичного розгляду їх конкурсних справ, не задокументовану відповідність їх кваліфікаційним вимогам для посад, на які вони претендували.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивачем без поважних підстав порушено місячний строк звернення до суду з даним позовом з моменту, коли він повинен був дізнатись про порушення своїх прав.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною 3 статті 99 КАС України (в редакції закону чинного на час зверення позовача до суду), для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З огляду на ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно з частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною другою вказаної статті визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, особі гарантується право на звернення до суду.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...».

Отже, законодавцем встановленими строками обмежено звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, вони покликані забезпечити юридичну визначеність у публічно-правових відносинах.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 11.08.2016 № Д-322/1/15дск передбачено внесення змін до штату військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого № 17/229-51 (01), яким передбачалося збільшення чисельності постійного особового складу на 10 осіб, в тому числі: на 9 осіб офіцерського складу та 1 особу рядового складу.

На виконання вимог вказаної спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 11.08.2016 № Д-322/1/15дск затверджено Перелік змін до штату військово-юридичного факультету Університету №17/229-51 (01) з урахуванням збільшення чисельності постійного особового складу.

На виконання спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 11.08.2016 № Д-322/1/15дск та забезпечення своєчасного проведення організаційних заходів щодо внесення змін до штату військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого № 17/229-51 начальником військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого винесено наказ від 31.08.2016 № 44 «Про внесення змін до штату військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого».

В свою чергу, на виконання вимог вказаних службових документів органів військового управління наказом начальника військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 31.08.2016 № 46 «Про оголошення конкурсу на заміщення посад командування, науково-педагогічних працівників у військово-юридичному факультеті Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого» оголошено відповідний конкурс.

Документи, подані на конкурс відповідними кандидатами, попередньо розглядала конкурсна комісії військово-юридичного факультету, призначена наказом начальника військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 15.06.2016 № 30 «Про призначення конкурсної комісії у військово-юридичному факультеті Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого на 2016 - 2017 навчальний рік».

19 жовтня 2016 року позивач подав документи на конкурс на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників - начальника кафедри військового управління та права та начальника кафедри загальновійськових дисциплін, які у встановленому порядку були розглянуті конкурсною комісією.

31 жовтня 2016 року конкурсна комісія військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого на засіданні ухвалила за результатами голосування, які відображені в протоколі № 1 лічильної комісії, допустити полковника юстиції ОСОБА_1 до участі в конкурсі на заміщення посад начальника кафедри військового управління та права та начальника кафедри загальновійськових дисциплін військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, як такого, що відповідає кваліфікаційним вимогам для заміщення посади.

Конкурсна комісія всі матеріали стосовно претендентів на заміщення на конкурсній основі посад науково-педагогічних працівників військово-юридичного факультету, в тому числі і стосовно позивача, направила до вченої ради Університету.

03 листопада 2016 року відбулося засідання вченої ради Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого з приводу обрання на вакантні посади начальника кафедри загальновійськових дисциплін та начальника кафедри військового управління та права.

Конкурсною комісією військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого до участі у конкурсі на заміщення вакантної посади начальника кафедри загальновійськових дисциплін допущені ОСОБА_6 та ОСОБА_1.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно витягу зі стенограми № 3 засідання вченої ради Університету від 03 листопада 2016 року, на якому безпосередньо був присутній і позивач, головуючим професором ОСОБА_4, при представленні кандидатів на посаду начальника кафедри загальновійськових дисциплін, публічно були оголошені всі характеристики обох кандидатів на вказану посаду: як ОСОБА_6, так і ОСОБА_1.

На підставі результатів таємного голосування вченою радою ухвалено обрати на вакантну посаду начальника кафедри загальновійськових дисциплін ОСОБА_6

З наявної в матеріалах справи стенограми № 3 засідання вченої ради Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 03 листопада 2016 року судом встановлено, головуючим професором ОСОБА_4 було оголошено, що матеріали кандидатів розглянуті конкурсною комісією військово-юридичного факультету, а потім були передані до конкурсної комісії універсітету.

Також, зі стенограми видно, що позивач безпосередньо під час засідання вченої ради зазначав, що конкурсна комісія Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого не мала права розглядати його особову справу, а отже, головою конкурсної комісії Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого використовуються неналежні підстави для оголошення та проведення на засіданні вченої ради конкурсу.

Зазначене підтверджується аркушами 11-13 стенограми, в яких наведена пряма мова позивача щодо особистого зазначення ним обставин незгоди з розглядом його справи конкурсною комісією університету, та підстав такої незгоди. (а.с.64-66)

Отже, 03 листопада 2016 року позивач вже дізнався про використання відповідачем неналежних, як на його думку, підстав для оголошення та проведення на засіданні вченої ради Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 03.11.2016 конкурсу на заміщення посад командування науково-педагогічного складу ВЮФ НЮУ, та щодо не складання відповідного протоколу рішення конкурсної комісії.

При цьому, суд першої інстанції правильно зазначив, що приписи КАС України пов'язують початок перебігу строку на звернення до суду саме з моментом коли особа дізналась, або повинна була дізнатись про порушення своїх прав та/або інтересів, а не з моментом отримання документів, які на її думку підтверджують такі порушення.

Суд також звертає увагу, що позивачем не наведено жодних поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, зокрема, не наведено обставин, що зробили звернення до суду об'єктивно неможливим у місячний строк з 03.11.2016 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому підстави для скасування ухвали - відсутні.

Керуючись ст. 243, ст.308, ст. 310, ст. 316, ст. 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2017 року у справі №820/2703/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Постанова в повному обсязі складена 07.12.2018р.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук