Справа № 320/5378/18
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

06 грудня 2018 року Справа № 320/5378/18

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - суддя Виноградова О.І.,

при секретарі судового засідання Дишлева О.І.

за участю:

представника позивача - Воронов Є.Є.,

представника відповідача - Філімонова Н.В.,

третя особа - не прибув,

розглянувши у судовому засіданні питання додержання позивачем строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю "Діоро" , третя особа -Київський обласний центр зайнятості, про стягнення адміністративно-господарських санкцій у сумі 947 896 грн 95 коп,

в с т а н о в и в:

12 жовтня 2018 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося Київське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Діоро" (далі - відповідач), третя особа: Київський обласний центр зайнятості (далі - третя особа) про стягнення адміністративно-господарських санкцій у сумі 947 896 грн 95 коп.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 р. відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі та призначено судове засідання (а.с. 1).

У судовому засіданні 6 грудня 2018 р., суд, дослідивши позовну заяву з доданими до неї документами, встановив таке.

Відповідач зареєстрований у Фонді соціального захисту інвалідів та використовує найману працю фізичних осіб.

Відповідачем 15 лютого 2018 р. до позивача було надано звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2017 р. форми № 10-ПІ (а.с. 10).

12 жовтня 2018 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути адміністративно-господарські санкції у розмірі 947 896 грн. 95 коп., а саме: сума адміністративного-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю - 874 443 грн. 68 коп. та пені станом на 3 вересня 2018 р. (140 днів прострочення з 16 квітня 2017 р. по 3 вересня 2018 р. включно) в сумі 73 453 грн. 27 коп. (а.с. 3-7).

Правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, судом надано з урахуванням наступного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21 березня 1991 р. № 875-XII (далі - Закон № 875-XII) передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 31 січня 2007 р. № 70 затверджено Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування. Із змісту п. 2 даного Порядку видно, що звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 19 Закону № 875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості 1 робочого місця.

Частиною 2 ст. 19 Закону № 875-XII передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Як убачається ч. 3 ст. 19 Закону № 875-XII, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог ст. 18 цього Закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 20 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Адміністративно-господарські санкції за незайняті особами з інвалідністю робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Податковим кодексом України, а є заходом впливу до правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 20 Закону № 875-XII адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в ч. 1 цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 цього Закону.

Суд зазначає, що саме з 16 квітня 2018 р. у позивача виникло право на стягнення несплачених підприємством самостійно сум у судовому порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Крім того, ч. 4 ст. 123 КАС України визначено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З урахуванням положень Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", Порядку реєстрації підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю та Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 р. № 70, відповідач зобов'язаний був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у строк до 15 квітня 2018 р., а тому саме з 16 квітня 2018 р. у позивача виникло право на стягнення несплачених самостійно відповідачем сум санкцій у судовому порядку. З огляду на це, тримісячний строк звернення до суду закінчився 16 липня 2018 р.

Проте, позивач звернувся до суду 12 жовтня 2018 р. (а.с. 3).

У судовому засіданні 6 грудня 2018 р. представник позивача подав клопотання про поновлення строку звернення з даним позовом до суду. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що у штаті позивача були відсутні фахівці в галузі права у період з 20 листопада 2017 р. по 12 червня 2018 р. Зазначив, що позивач не є суб'єктом владних повноважень, не є державним органом, а є неприбутковою державною установою, яка фінансується з двох джерел (яких саме не зазначив). Стверджував, що за таких обставин на позивача не поширюються вимоги п. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України.

При вирішення справи судом враховано, що у рішенні "Устименко проти України" (заява № 32053/13), яке набуло статусу остаточного 29 січня 2016 р., Європейський суд у п. 53 зазначив, що "національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за п. 1 ст. 6 Конвенції".

Відтак, з метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу.

Аналогічну правову позицію щодо необхідності дослідження дотримання строку звернення до суду за позовом відділення Фонду соціального захисту інвалідів, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 р. у справі № 813/1897/17.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з вимогами п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч.ч. 3, 4 ст. 123 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд після відкриття провадження у справі дійшов висновку про відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду (відсутність юристів у штаті позивача) поважними.

Наведене свідчить, що у даному конкретному випадку позивачем даний адміністративний позов подано з пропуском трьохмісячного строку звернення до суду, визначеного п. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України.

За наведених обставин та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 123 КАС України позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Залишити без розгляду позовну заяву Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІОРО", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Київський обласний центр зайнятості, про стягнення адміністративно-господарських санкцій.

2. Роз'яснити позивачеві, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

3. Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Виноградова О.І.