Справа № 2340/4456/18
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року справа № 2340/4456/18

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Паламар П.Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2018 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (20300, АДРЕСА_1) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000), в якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді в розмірі 90 відсотків заробітної плати судді згідно наданої довідки від 08.08.2018 № 1346- 04/18;

-зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 01.08.2018 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання відповідно до ст. 138 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 2453 від 07.07.2010 року у відновленій редакції рішенням Коституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 року в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання із суддівської винагороди згідно наданої довідки про суддівську винагороду станом на 01.08.2018 року та проводити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків в майбутньому згідно офіційних довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виданих державними органами згідно діючого законодавства.

Відповідно до ст. ст. 257, 263 КАС України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що звернувшись до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області для перерахунку довічного грошового утримання, згідно нової довідки ТУ ДСА у Черкаській області в наслідок зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», отримав відмову.

Відповідач у строк встановлений судом, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення щодо задоволення адміністративного позову. В наданому запереченні зазначено, що позивач перебуває на пенсійному обліку, як одержувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. 14.08.2018 позивач звернувся в управління з заявою про перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки ТУ ДСА у Черкаській області № 1346-04/18 від 08.08.2018. 08.06.2016 року Конституційний Суд України прийняв рішення № 4-рп № 2016 від 08.06.2016 щодо конституційності положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини пятої ст.141 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» та положень п.5 розділу III «Прикінцеві положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці). При цьому п. 4 резолютивної частини рішення визначено порядок, його виконання, а саме встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим , ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Зі змісту наведеного вбачається, що доплата до щомісячного довічного грошового утримання в розмірі понад 80 відсотків встановлюється, виходячи з розрахунку 2 відсотки заробітку за кожен рік роботи понад 20 років безпосередньо на посаді судді. При цьому посилання позивача на Прикінцеві положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 43 Закону України «Про статус суддів» є безпідставним, оскільки останніми визначено порядок обчислення стажу роботи, який зараховується до суддівського стажу, що дає право на відставку. Згідно матеріалів пенсійної справи, стаж позивача на посаді судді становить менше 20 років, а тому вимоги щодо призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків є безпідставними та не обґрунтованими. Щодо виплати грошового утримання в розмірі 90 відсотків в майбутньому згідно офіційних довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, представник наголосив, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 звільнений з посади судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України у звязку з поданням заяви про відставку.

01.01.2015 ОСОБА_1 призначено та виплачується щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453- VI від 07.07.2010 у відновленій редакції рішенням Конституційного Суду України № 3-рп /2013 від 03.06.2013 року в розмірі 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання із суддівської винагороди.

08.08.2018 територіальним управлінням ДСА України у Черкаській області видано довідку за № 1346-04/18 ОСОБА_1 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно якої суддівська винагорода до обрахунку довічного грошового утримання становить 31716грн. (посадовий оклад 17620грн.; доплата за вислу років (80%) 14096грн.)

11.10.2018 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області на заяву позивача від 14.08.2018 щодо перерахунку грошового утримання судді, відмовило у перерахунку в наслідок зменшення його розміру на підставі того, що довідка № 1346-04/18 включає менший відсоток ніж встановлений позивачу рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області у справі №705/7052/16-а.

02.11.2018 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області на звернення позивача про перерахунок грошового утримання судді у відставці, також відмовлено у перерахунку.

Вважаючи відмову у перерахунку пенсії протиправною, позивач звернувся до суду.

Суд також встановив, що постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 705/7052/16-а, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2017, зокрема, зобовязано Уманське обєднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання відповідно до статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 року у відновленій редакції рішенням Конституційного Суду України № 3- рп/2013 від 03.06.2013 року , а саме у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання із суддівської винагороди, згідно довідки про заробітну плату від 20.07.2016 року № 1035-04/16 відповідно до якої йому проводилось щомісячне довічне грошове утримання з 08.06.2016 року.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрала законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, Конституція України, має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй.

Згідно ст. 19 Конституції України, державні органи влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи (ст. 58 Конституції України).

Згідно ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцієюі законами України.

Умови та порядок пенсійного забезпечення суддів регулюється спеціальним законодавством - Законом України «Про статус суддів» чинного на час виходу позивача у відставку.

Так, у відповідності до частини 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» в редакції, чинній на час призначення щомісячного довічного грошового утримання позивачу, було передбачено, що судді, який пішов у відставку, за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668, внесено зміни до вказаної норми, згідно з якими щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 % грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування судді, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453 в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668 у зв'язку з тим, що вона не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів, а тому суперечить ст. 126 Основного Закону України та вказано, що підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453 в редакції до змін, внесених Законом від 08 липня 2011 року № 3668.

У вказаному рішенні Конституційний суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації, як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя. Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень ( суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсії) чи внаслідок припинення повноважень чи набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

Пунктом 8 мотивувальної частини вказаного Рішення від 03 червня 2013 року зазначено, що підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом №3668, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Рішення Конституційного Суду України має преюдиційне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними та є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Таким чином, з моменту ухвалення Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03 червня 2013 року підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції до змін, внесених Законом №3668-VI.

28 березня 2015 року набрав чинності Закон України від 12 лютого 2015 року N 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд» (далі - Закон N192-VIII), яким викладено в новій редакції всі положення Закону України від 7 липня 2010 року N 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів»(далі - Закон N 2453-VI).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відмовив у призначенні позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з посиланням на те, що Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII, Конституційним Судом України з 08 червня 2016 року визнано неконституційним.

Згідно п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів».

Пунктом 17 вищезазначеного Закону внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року №192-VIII), а саме частину третю-п'яту статті 141 викладено в новій редакції, згідно якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

З аналізу вищенаведеного вбачається, що в Законі України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції змін, що внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, збережена норма щодо довічного грошового утримання судді у відставці. При цьому, безпосередньо передбачено, що після звільнення з роботи щомісячне довічне грошове утримання виплачується у повному розмірі, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність посилань відповідача на скасування норм щодо пенсійного забезпечення згідно п. 5 Прикінцевих положень вищезазначеного Закону та непризначення довічного грошового утримання судді у відставці взагалі, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо проведення перерахунку і виплату щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків в майбутньому суд погоджується з доводами представника відповідача викладеними у відзиві, та зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оже, зі змісту наведеної норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

У відповідності до ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді в розмірі 90 відсотків заробітної плати судді згідно наданої довідки від 08.08.2018 № 1346-04/18.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 01.08.2018 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 (паспорт серії НС № 558588; ІНФОРМАЦІЯ_1) щомісячного довічного грошового утримання відповідно до ст. 138 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 2453 від 07.07.2010 року у відновленій редакції рішенням Коституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 року в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання із суддівської винагороди згідно наданої довідки про суддівську винагороду станом на 01.08.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НС № 558588; ІНФОРМАЦІЯ_1) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.Г. Паламар