Справа № 642/5243/18
Суддя: Вікторов В. В.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 642/5243/18
Провадження № 2-а/642/152/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Вікторова В.В.,

за участю секретаря Самотой М.Є.

розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції у Харківській області, інспектора 6 роти 1 батальйону УПП в Харківській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 патрульної поліції у Харківській області, інспектора 6 роти 1 батальйону УПП в Харківській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 14.09.2018 інспектор 6 роти 1 батальйону УПП в Харківській області ОСОБА_3 виніс постанову серії ЕАВ № 597928. В даній постанові інспектор поліції постановив застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за порушення ч. 3 ст. 121 КУпАП, а саме: не виконання вимог дорожнього знаку 3.21 в'їзд заборонено, здійснення заїзду в зоні дії дорожнього знаку та не проходження обов'язкового технічного контролю транспортного засобу, чим порушив ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух», а саме керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Оскаржувану постанову позивач вважає необгрунтованою, прийнятою з порушенням чинного законодавства України та такою, що підлягає скасуванню, оскільки на його вимогу інспектор не надав йому жодного доказу, який би підтвердив наявність з його боку адміністративного правопорушення та не повідомив, якими саме технічними засобами правопорушення було зафіксовано, не залучено свідків, які могли б підтвердити відсутність правопорушення. Вважає також, що обвинувачення інспектора поліції повинні як мінімум підтверджуватися зафіксованими доказами фото- чи відеотехніки, здобутими законним шляхом та передбаченим Законом способом. Крім того, інспектор при складанні постанови про правопорушення не задовольнив його вимогу про присутність адвоката та не задовольнив його вимогу про відкладення розгляду справи на інший день та час для залучення адвоката, ознайомлення з доказами причетності до інкримінованого адміністративного правопорушення. Також позивач зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною ще з тих підстав, що 13.04.2018 року Міністерством внутрішніх справ був виданий наказ № 318 «Про затвердження Змін до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», який набув чинності 12.06.2018 року та яким було затверджено новий бланк «Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі». Це означає, що 14 вересня вже повинна була виписана постанова на новому бланку, а бланк, на якому була винесена оскаржувана постанова, вже був скасований. Також позивач зазначив, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 121 КУпАП, розглядаються у судовому порядку та працівниками відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова 05 жовтня 2018 року було відкрито провадження за вищевказаною справою та розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх повідомленням (викликом), що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Позивач до судового засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином (а.с. 18, 19, 23, 24).

Відповідач інспектор 6 роти 1 батальйону УПП в Харківській області ОСОБА_3 до судового засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. Причини неявки суду не відомі. Відповідач не скористався правом подати до суду відзив на позовну заяву (а.с. 20, 25).

Представник відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Харкові до судового засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. Причини неявки суду не відомі. Відповідач не скористався правом подати до суду відзив на позовну заяву (а.с. 21, 26).

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів у відсутність сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

14 вересня 2018 року постановою серії ЕАВ № 597928 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 121 КУпАП у виді штрафу розміром 340 грн. Вказана постанова винесена інспектором 6 роти 1 батальйону УПП в Харківській області ОСОБА_3 Відповідно зазначеної постанови 14.09.2018 року о 15 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_1, по проспекту Московському, 2/204 у м. Харкові не виконав вимог дорожнього знаку 3.21 в'їзд заборонено, здійснив заїзд в зоні дії дорожнього знаку та не пройшов обов'язковий технічний контроль транспортного засобу, чим порушив ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух», а саме керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов (а.с. 10).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено вище, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом, який своєчасно не пройшов технічний контроль.

Відповідно до п. 31.3 (б) Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов'язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років, технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Згідно п. 3 Порядку проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137, Періодичність проходження обов'язкового технічного контролю становить для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що вони є вичерпними, носять імперативний характер та не допускають доповнень та будь-якого іншого трактування.

Так, транспортний засіб марки Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_1, становить менше 3,5 т. Відповідачем не надано жодних доказів, що вищевказаний транспортний засіб повинен проходити технічний контроль.

Крім того, в оскаржуваній постанові інспектор зазначає, що ОСОБА_1 не пройшов обов'язковий технічний контроль транспортного засобу, чим порушив ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух». Однак, статтею 37 Закону України «Про дорожній рух» визначені підстави для заборони експлуатації транспортних засобів.

Також зі змісту постанови вбачається, що 14.09.2018 року о 15 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_1, по проспекту Московському, 2/204 у м. Харкові не виконав вимог дорожнього знаку 3.21 в'їзд заборонено, здійснив заїзд в зоні дії дорожнього знаку.

Разом з тим, дорожній знак 3.21 «В'їзд заборонено» забороняє в'їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в'їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в'їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9; запобігання в'їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Згідно п 8.4 в ПДР України дорожні знаки поділяються на групи: заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відтак, в оскаржуваній постанові інспектор поліції мав би конкретно вказати, яке саме порушення здійснив позивач, порушивши вимоги знаку "В"їзд заборонено", а також зазначити який пункт Правил дорожнього руху України порушив ОСОБА_1

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено вст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Також, згідно ст. 31 Закону України Про Національну поліцію, полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Згідно ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Як вбачається з доводів позовної заяви, позивач стверджував, що не погоджувався з діями працівника поліції щодо винесення постанови, вважаючи, що в його діях відсутня подія та склад правопорушення.

У даній справі, крім висновків відповідача, який склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, у зв'язку із чим, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

В судовому засіданні не здобуто доказів скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, таких доказів не надано суб'єктом владних повноважень.

Оскільки, відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, не надано відзиву, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому, суд зазначає стосовно доводів позивача щодо визначення поняття «за місцем вчинення» відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 «зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Таким чином, так як не доведено в судовому засіданні, що водій ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, вина його у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, то суд вважає за можливе адміністративний позов задовольнити.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 121, 254, 256, 283, 288, 293 КУпАП, ст. ст. 6, 8, 9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 262, 286 КАС України, суд -

У х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції у Харківській області, інспектора 6 роти 1 батальйону УПП в Харківській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 597928 від 14 вересня 2018 року, винесену лейтенантом поліції роти № 6 батальйону № 1 УПП у Харківській області ОСОБА_3, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП України.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення складено 04 грудня 2018 року.

Суддя Вікторов В.В