Справа № 206/1920/17(2-а/206/73/17)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

15 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 206/1920/17(2-а/206/73/17)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 21 травня 2018 року

у адміністративній справі № 206/1920/17(2-а/206/73/17) за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради та Начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради Павлюка Андрія Миколайовича, а також третьої особи - ОСОБА_3 про скасування постанови та скасування приписів, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 21 травня 2018 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та скасовано винесену начальником Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради постанову №17/А від 31.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96 КУпАП шляхом накладення штрафу у сумі 425,00 грн. як незаконної, з закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення, а також скасовано приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 09.03.2017 року та від 23.05.2017 року виданих Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради Павлюка Андрія Миколайовича.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав неповного з'ясування судом обставин справи, що мають істотне значення для її вирішення, та порушення норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим просить її скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені вимог позивачки по цій справі у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована безпідставністю висновків суду про порушенням відповідачем закону при проведенні позапланової перевірки вимог законодавства у сфері будівництва та складанні документів, зміст яких не відповідає фактичним даним та містить завідомо неправдиві відомості, оскільки позивачка визнає свою присутність під час проведення вказаної перевірки і ця обставина була підтверджена в судовому засіданні третьою особою ОСОБА_3, а долучені до матеріалів справи Акт, припис і протокол відповідають встановленим Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2012 № 240 формам і їх зміст стосовно виконання ОСОБА_1 робіт по будівництву стіни ганку на межі ділянки за адресою: м. Дніпро вул. Дитинства 34/2, без дотримання незабезпеченої нормативної відстані від найбільш виступаючої конструкції стіни, яку слід приймати не менш 1,0 м, до межі сусідньої ділянки, що є порушенням п. 3.25 ДБН 360-92 «Містобудуваня. Планування і забудова міських і сільських поселень», що й стало підставою для винесення начальником управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради постанови № 17/А від 31.03.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та оскаржуваного у цій справі Припису за формою, затвердженою Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2012 № 240, який містить перелік порушень та вимогу усунути ці порушення, які повинні бути усунуті шляхом виконання будівельних робіт, направлених на усунення порушень в сфері містобудівного законодавства, та який разом з Актом, протоколом і постановою був направлений позивачці по справі поштою за 14 днів до розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підтверджено чеком ДД «Укрпошта» від 17.03.2017 № 7622 згідно списку № 6273, а факт їх отримання не заперечується самою позивачкою, і відповідно свідчить про відсутність будь-яких порушень прав позивачки та вимог чинного законодавства.

Крім того, апелянт акцентує увагу колегії суддів на помилковості висновків суду першої інстанції про притягнення позивачки оскаржуваною у цій справі постановою №17/А від 31.03.2017 року до відповідальності одного і того ж виду за одне і те саме правопорушення двічі, оскільки в дійсності постановою № 1657 від 21.10.2009 року позивачка притягувалася до відповідальності за самовільне будівництво прибудови та ганку, а в даному спірному випадку на позивачку накладалося адміністративне стягнення за порушення державних будівельних норм, а не за самовільне будівництво.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивачка вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі, оскільки при розгляді справи судом було в повному обсязі з'ясовано всі обставини, які свідчать про складення відповідачем усіх документів перевірки від 09.03.2017 року з порушенням діючого законодавства, оскільки ці документи не були складені в день перевірки на місці перевірки та не були надані їй для ознайомлення, їй не було роз'яснено її права відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, також як і не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим було позбавлено її права брати участь під час вирішенн питання про винність, надати пояснення з приводу спірних обставин і наданих нею документів (технічних паспортів на домоволодіння) зміст яких свідчить про відсутність на межі з земельною ділянкою ОСОБА_3 самочинних споруд. За наведених обставин та з огляду на допущені відповідачем процесуальні порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення від 09.03.2017 року та при розгляді справи про адміністративне правопорушення вважає винесенну постанову № 17/А від 31.03.2017 незаконною, що непростовується доводами апеляційної скарги відповідача.

Безпідставність тверджень апелянта стосовно правомірності винесених Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради приписів від 09.03.2017 року та від 23.05.2017 року, позивачка у відзиві мотивує фальсифікацію посадовими особами офіційних документів, оскільки в дійсності ганок під літерою "а" не має стін, а згідно характеристики будинку і господарських будівель та споруд в технічних паспортах на домоволодіння №34/2 по вул.Дитинства, що були складені станом на 14.11.2008 року та 06.10.2015 року, ганок складається з: 5-ти сходинок, бутобетонного фундаменту, монолітної залізобетонної плити, східців збірних залізобетонних, площадки покритої керамічною плиткою, металевої огорожі з поручнем, а так звана "стіна ганку по межі земельної ділянки", на яку є посилання в приписах, є стіною не ганку, а стіною будівлі під літ. а" - вхід до підвалу, що був побудований попереднім співвласником будинку, та що підтверджено технічним паспортом на домоволодіння №34/2 по вул.Дитинства, в якому міститься інформація станом на 22-лютого 1984 року про розташування під сараєм-літ.Е погрібу, і про те, що стіна цього сараю (зараз це є вхід в підвалу) була межою між земельними ділянками співвласників домоволодіння №34 на момент їх приватизації. Крім того, апелянт вказує, що ДБН України (79-92), на які містяться посилання в акті перевірки та в приписах, набрали чинності 01.04.1992 року, а вхід в погріб під літ.«а» був збудований ще в 1971 році, що у сукупності свідчить про безпідставність Приписів відповідача та законність рішення суду першої інстанції в цій частині, оскільки за текстом цих приписів не можливо зрозуміим які саме дії необхідно виконати.

Заслухавши пояснення представників відповідача і позивачки, пояснення третьої особи, а також обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права до спірних у цій справі правовідносин і їх юридичну оцінку судом, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з нижченаведених підстав.

Предметом оскарження у цій справі є постанова начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради №17/А від 31 березня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с.5,6) та Приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 09.03.2017 р (а.с.11 т.1) і від 23.05.2017 р. (а.с.150), якими ОСОБА_1 зобов'язувалася у визначені в цих приписах строки усунути виявлені під час перевірок порушення п.3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п.3 ч.4 ст.42 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і абз.3 п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ № 553 від 23.05.2011 р. - шляхом забеспечення відстані не менш 1,0 м до межі сусідньої ділянки від найбільш висуваючої конструкції стіни ганку.

З огляду на предмет спору у цій справі, судова колегія вважає, що при розв'язанні ініційованого ОСОБА_1 спору, адміністративний суд з огляду на визначене ст.2 КАС завдання адміністративного судочинства, відповідно до ч.2 цієї норми зобов'язаний перш за все перевіряти чи прийняті оскаржувані постанова та Приписи на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); а також з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Виходячи з наведених у попередньому абзаці критерій правомірності дій та рішень суб'єкта владних повноважень, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції у цій справі про порушення відповідачем приписів ст.268 КУпАП в частині, яка стосується обов'язку повідомлення належним чином суб'єкта містобудування (позивачки - ОСОБА_1.) про дату, час і місце розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності та в частині забезпечення права позивачки на розгляд справи з її участю, оскільки матеріалами справи беззаперечно підтверджено, що примірник протоколу від 09.03.2017 р., в якому саме і зазначено день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення на 31.03.2017 р. о 15.30 год. (а.с.129-130 т.1), у день складення зазначеного протоколу позивачці не був вручений, а був направлений на її адресу через ДД «Укрпоша» 17.03.2017 р. та отриманий позивачкою лише - 05.04.2017 року. Зазначені обставини відповідачем не спростовано, а твердження про обізнанність ОСОБА_1 розгляду відносно неї справи про адміністративне правопорушення 31.03.2017 р. о 15.30 год. - належними письмовими доказами не підтверджено, тому судом не можуть бути прийняті до уваги.

За вказаних вище обставин, судова колегія вважаючи законим та обгрунтованим рішення суду першої інстанції в частині скасування винесеної начальником управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради постанови № 17/А від 31.03.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виходить саме з того, що позивачка офіційно могла дізнатися про день, час та місце розгляду справи лише після отримання нею по пошті примірника протоколу від 09.03.2017 р., тобто, тільки 05.04.2017 року, а Управління ДАБК Дніпровської міськради на час розгляду 31.03.2017 р. справи про адміністративне правопорушення не мало беззаперечної інформації про те, що ОСОБА_1 обізнана про розгляд її справи, і відповідно, відповідач не мав правових підстав для розгляду та вирішення по суті цієї адмінсправи і для винесення відносно ОСОБА_1 оскаржуваної нею у цій справі постанови № 17/А від 31.03.2017р.

Разом з тим, судова колегія не може погодитися з висновком суду першої інстанції у цій справі в іншій частині, які стосуються допущених відповідачем порушень при оформленні Акту позапланової перевірки від 09.03.2017 року, оскільки беззаперечно встановленим у цій справі, в тому числі і змістом уточненого позову ОСОБА_1, є факт проведення 09.03.2017 року відповідно до абз.8 п.7 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ № 553 від 23.05.2011 позапланової перевірки головним спеціалістом-інспектором управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради ОСОБА_4 та головним спеціалістом-інспектором управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради ОСОБА_5 на підставі направлення управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради №57-60 від 01.03.2017 року і отриманого з Дніпровської міської ради звернення ОСОБА_3, було здійснено у присутності ОСОБА_1, яка саме надала перевіряючим контролюючого органу під час перевірки 09.03.2017 р копії технічної документації на підтвердження відсутності в її діях будь-яких порушень, що судова колегія сприймає як доказ обізнаності позивачки з підставою та обставинами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю шляхом проведення позапланової перевірки з питань дотримання вимог у сфері містобудівної діяльності на території належного їй (ОСОБА_1.) на праві власності отриманого у спадщину за заповітом, 41/100 частин домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Дитинства 34, що розташовано на земельній ділянці розміром 2765 кв.м. (а.с.56).

Твердження позивачки та висновки суду першої інстанції про грубе порушення відповідачем процедури ознайомлення ОСОБА_1 з актом перевірки у день її проведення, і тим самим позбавлення позивачки можливості подавати свої пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки, судова колегія не приймає до уваги, як підставу для скасування Припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 09.03.2017 р (а.с.11 т.1), оскільки покладений в основу цього Припису акт перевірки (а.с.131-132 т.1) складався за результатом проведенної у присутності позивачки позапланової перевірки та містить в собі обставини і інформацію про документи на які посилається позивачка.

При цьому, судова колегія акцентує увагу на відсутності інформації у даній справі: про будь-яку «таємність» проведення контролюючим органом перевірки обставин щодо забезпечення ОСОБА_1 нормативної відстанні не менше 1,0 м від стіни ганку належного їй будинку до межі сусідньої ділянки; та про відмову перевірячих надати на вимогу ОСОБА_1 копії акту і інших, складених за результатами перевірки документів, які позивачка будучи присутньою при обстеженні прибудованої до будинку № 34/2 по вул.Дитинства у м.Дніпро стіни ганку та розуміючи предмет перевірки, мала вимагати і при бажанні мала можливість отримати.

Той факт, що Акт перевірки від 09.03.2017 р., в якому зафіксовано допущені ОСОБА_1 порушення п.3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» під час виконання робіт по будівництву прибудованого приміщення площею 17,4 кв.м. і споруди ганку площею 8,1 кв.м. до будинку № 34/2 по вул.Дитинства у м.Дніпро, оскільки стіна ганку побудована на межі сусідньої ділянки без забезпечення нормативної відстанні від найбільш виступаючої конструкції стіни до межі сусідньої ділянки не менше 1,0 м, також як і Припис від 09.03.2017 р., яким позивачку зобовязано усунути порушення, були направлені позивачці по пошті і нею отримані, на думку судової колегії ніяким чином не порушує права ОСОБА_1 та не свідчить про порушення з боку відповідача вимог Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» і Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553, також як і не впливає на законність складення 09.03.2017 р. вказаних Акту і Припису.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції у цій справі, судова колегія бере до уваги, що позивачка оскаржуючи правомірність постанови №17/А від 31 березня 2017 р та Приписів від 09.03.2017 р і від 23.05.2017 р наголошує фактично лише на процесуальнах порушеннях її прав, допущенних відповідачем під час перевірок і при вирішенні питання про притягнення її до відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. У той же час позивачка не спростовує належними доказами встановлений під час перевірки і зафіксований в Акті від 09.03.2017 р. та в Приписах від 09.03.2017 р і від 23.05.2017 р факт виконання нею без отримання і реєстрації дозвільних документів робіт по прибудові приміщення площею 17,4 м2 і споруди ганку площею 8,1 м2 для входу до належної їй (ОСОБА_1.) на праві власності 41/100 частини домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Дитинства 34, яке є об'єктом культурної спадщини за видом «архітектура-особняк». Також позивачкою не спростовано факт улаштування нею підвалу та ганку без забеспечення нормативної відстані для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту до сусідньої межі ділянки від найбільш виступаючої констукції стіни, яку слід приймати не меше 1,0 м., і забудови стіни ганку по межі земельної ділянки.

Твердження позивачки про існування спірної стіни ганку вже на час отримання нею у власність 41/100 частини домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Дитинства 34/2 - не відповідає дійсності та спростовується долученою до матеріалів справи технічною документацією на вказане домоволодіння.

Як вбачається з матеріалів справи, порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності позивачкою вчиняються протягом тривалого часу, що вже було підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності постановою № 1657 від 21.10.2009 р за самовільно збудований сарай та прибудову (а.с.78 т.1). Визначений вказаною постановою штраф позивачкою було сплачено, але зазначені у цій постанові порушення у сфері містобудування, позивачкою самостійно не усунуті до наступного часу.

Більш того, позивачка продовжуючи в подальшому «поліпшення» належної їй на праві власності 41/100 частини домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Дитинства 34/2, без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини та без погодженної проектної документації, що відповідно до вимог ст.37 Закону «Про охорону культурної спадщини» є обовязковою умовою для домоволодіння по вул.Дитинства 34 у м. Дніпро, ОСОБА_1 побудувала стіну ганку на межі ділянки, що є порушенням п.3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», яким чітко визначено обовязок субєкта містобудування забезпечити нормативну відстань до межі сусідньої ділянки, для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту до сусідньої межі ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни, яку слід приймати не менше 1,0 м.

Вказані вище обставини суд першої інстанції вирішуючи спір по суті взагалі не взяв до уваги та не надав їм належної оцінки, хоча вчинення позивачкою порушень носить системний характер, підтверджені в ході попередніх перевірок відповідача та під час обговорення спору конфліктною комісіями, рішення яких не вплинули позитивно на саму позивачку по цій справі.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" Державний архітектурно-будівельний контроль у сфері містобудівної діяльності здійснюється уповноваженими органами містобудування та архітектури, до яких відноситься відповідач по цій справі, і відповідно на нього покладено повноваження забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів

Згідно з ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Нормативно-правовим актом, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури є Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок). Вказаним порядком визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами, а саме посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Однією з функцій управління у сфері містобудівної діяльності є контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» у частині першій статті 41 визначає державний архітектурно-будівельний контроль як сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до ч.1 ст.38 і ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю за наявності обставин, передбачених абзацом першим частини першої ст.38 цього Закону ( у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм неможлива), уповноважений та зобов'язаний видати припис про усунення порушень, у тому числі шляхом знесення самочинно збудованого об'єкта.

Цей припис є обов'язковою передумовою для можливості контролюючого органу на звернення до суду на підставі абзацу другого частини першої статті 38 вказаного Закону у зв'язку з його невиконанням.

Оскільки у даному спірному випадку предметом перевірки контролюючим органом 09.04.2017 р і 23.05.2017 р. було саме будівництво ОСОБА_1 стіни ганку на межі ділянки за адресою: м. Дніпро вул. Дитинства 34/2 без дотримання нормативної відстані не менш 1,0 м від найбільш виступаючої конструкції стіни до межі сусідньої ділянки, тобто, порушення вимог п.3.25 ДБН 360-92 «Містобудуваня. Планування і забудова міських і сільських поселень», а оскаржувані позивачкою у цій справі Приписи від 09.04.2017 р і від 23.05.2017 р виносилися задля усунення порушення п.3.25 ДБН 360-92 «Містобудуваня. Планування і забудова міських і сільських поселень», судова колегія визнає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав у відповідача по цій справі винесення Приписів про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 09.03.2017 р та від 23 травня 2017 р., та вважає винесені відповідачем по справі на адресу ОСОБА_1 зазначені Приписи правомірними, обґрунтованими та зрозумілими для виконання з боку позивачки по цій справі.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог ОСОБА_1 щодо скасування виданих Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради Приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 09.03.2017 року та 23.05.2017 року та прийняти в цій частині нову постанову про відмову узадоволенні зазначеної частини позову ОСОБА_1, залишивши в силі судове рішення в іншій частині.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 317, 322 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради - задовольнити частково .

Рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 21 травня 2018 року у адміністративній справі №206/1920/17(2-а/206/73/17) - скасувати в частині задоволення вимог ОСОБА_1 щодо скасування виданих Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради Приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 09.03.2017 року та 23.05.2017 року та прийняти в цій частині нову постанову.

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в частині скасування виданих Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради Приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 09.03.2017 року та 23.05.2017 року.

В іншій частині рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2018 р. що стосується скасування постанови начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради №17/А від 31.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.196 та накладення на штрафу - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник