Справа № 496/4807/18
Суддя: Галич О. П.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/4807/18
Провадження № 2-а/496/59/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Біляївка Одеської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №2 Біляївського ВП старшого сержанта ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання дій незаконними, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 виклад позиції позивача та відповідача.

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд: визнати дії відповідача щодо складання постанови серії ДПО18 № 866194 від 11.11.2018 року про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, незаконними та визнати постанову серії ДПО18 № 866194 від 11.11.2018 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити. Позивач з вказаною постановою не погоджується та вважає, що дії поліцейського СРПП №2 Біляївського ВП ст. сержанта ОСОБА_2 є незаконними та постанова винесена з порушенням процедури, яка підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Позивач зазначає у позові, що він 11 листопада 2018 року о 01 годині 50 хвилин пересувався на своєму автомобілі НОМЕР_1 в населеному пункті с. Великий Дальник, Біляївського району, Одеської області по вулиці Богдана Хмельницького після ввімкнення проблискових маячків ним було здійснено зупинку. Причину зупинки позивача поліцейський СРПП №2 Біляївського ВП ст. сержанта ОСОБА_2 посилався на те, що він пересувався в темну пору доби з неробочим заднім габаритним лівим ліхтарем. Після чого працівники поліції зажадали перевірити в нього водійське посвідчення, свідоцтво про право власності на автомобіль та поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивачем було надано вказані документи, окрім полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, так як вважає, що до приписів п. 21.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказаний документ повинен бути предявлений лише відповідним підрозділам Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод або органам Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України. Вказані доводи позивача були проігноровані та тлумаченні як відсутність вказаного страхового полісу. Під час оформлення протоколу позивачем було заявлено клопотання про підтвердження порушення в автоматичному режимі за допомогою відеофіксації на що була надана відповідь, що все зафіксовано та він буде ознайомлений. Вказане клопотання після винесення постанови було також проігнороване. Співробітниками патрульної поліції без складання протоколу про адміністративне правопорушення було винесено постанову, яка мотивована тим, що він пересувався в темну пору доби з неробочим заднім лівим габаритним вогнем та у звязку з відсутністю полісу (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чим порушив п. 2.1 «ґ» та п. 31.6 «б» Правил дорожнього руху та накладено штраф у розмірі 425 гривень. У звязку з вищенаведеним позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

2. Відповідач відзив на позов не надав, був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з'явився.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

3. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 15).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

4. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 20 листопада 2018 року було відкрито провадження у справі та встановлено розгляд справи проводити за правилами ст. 286 КАС України.

5. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень статті 268 КАС України.

ІІІ. Обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Судом встановлено, що 11 листопада 2018 року поліцейським СРПП №2 Біляївського ВП ст. сержант ОСОБА_2, складено у відношенні ОСОБА_1 постанову серії ДПО18 № 866194 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та стягнуто штраф у розмірі 425 гривень. (а.с. 5).

7. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХО № 589233 власником автомобіля НОМЕР_1 є позивач (а.с. 8).

V. Оцінка Суду.

8. Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дані положення кореспондуються в статті 8 Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

9. Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

10. Виходячи із змісту частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

11. Позивач, у позовній заяві посилається на те, що співробітниками патрульної поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення без складання протоколу.

12. Але, згідно п. 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року, № 1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, без складання відповідного протоколу.

13. В межах розгляду даної справи, адміністративне правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, віднесено до компетенції Національної поліції, протокол в цьому випадку не складається.

14. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР).

15. Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

16. Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

17. Згідно з п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

18. Відповідно до п.2.4 «а» Правил дорожнього руху на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 цих Правил.

19. Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

20. Частиною 1 ст. 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

21. Крім того, відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

22. Як вбачається з оскаржуваної постанови, позивач притягнутий не лише за ч. 1 ст. 126 КУпАП, як зазначено у позовній заяві а й за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

23. Згідно зі статтею 32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

24. Таким чином, наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов'язок (при використанні транспортного засобу в дорожньому русі) особи, яка керує ним, мати при собі документи передбачені п. 2.1 Правил дорожнього руху та на вимогу працівника поліції пред'явити їх для перевірки.

25. Слід зазначити, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

26. Отже, обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

27. Отже, суд робить висновок що позивач щодо складання постанови за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП правомірність дій співробітників поліції визнає.

28. При цьому позивачем не надано до суду страховий поліс, як доказ на підтвердження того, що він є в наявності.

29. Доводи позивача щодо необхідності скасування постанови безпідставні, необґрунтовані та не підкріплені нормами законодавства та відповідними доказами, тому у задоволені позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 90, 242-246, 293 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1.Відмовити у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №2 Біляївського ВП старшого сержанта ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання дій незаконними.

2.Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

3.Повний текст рішення складено 06 грудня 2018 року.

Суддя О.П. Галич