Справа № 826/746/17
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/746/17 Суддя першої інстанції: Аблов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Кузьмишиної О.М. та Коротких А.Ю.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича, за участю третіх осіб - Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» та Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», про визнання протиправними дій та скасування запису,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка В.С. та зобов'язати скасувати запис в Єдиному реєстрі іпотек, реєстраційний номер обтяження 7456179, про зміну умов обтяження квартири АДРЕСА_1, внесений 09 листопада 2012 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що приватний нотаріус має право вчиняти реєстраційні дії виключно у разі вчинення нотаріальний дій. Позивач зазначає, що договір про відступлення прав вимоги був посвідчений іншим нотаріусом, ніж відповідач у даній справі. Також скаржник посилається на те, що договір про відступлення прав вимоги не належить до правочинів, на підставі яких вчиняються реєстраційні дії.

Під час судового засідання представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав викладених в ній. Додаткового представник позивача зазначив, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідач та треті особи були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності представників вказаних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що між ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір під заставу житлової нерухомості від 25 червня 2008 року № 2008/0608/55-039, згідно умов якого позивач отримала у позику грошові кошти на споживчі потреби.

Також між сторонами вказаного договору 25 червня 2008 року було укладено іпотечний договір № 2008/0608/55-039-Z-1, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 918. За умовами вказаного договору позивач передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно - квартиру НОМЕР_1, що складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 32,8 кв.м., житловою площею 16,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» 25 травня 2012 року було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєстрований за № 1306. Згідно умов вказаного договору ПАТ «Сведбанк» продав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «Сведбанк» та позичальниками, в тому числі за іпотечним договором № 2008/0608/55-039-Z-1, укладеним з ОСОБА_1

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу права вимоги, 09 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 прийнято рішення про реєстрацію змін обтяження нерухомого майна іпотекою та внесено запис № 7456179 до Державного реєстру іпотек про заміну іпотекодержателя з ПАТ «Сведбанк» на ПАТ «Дельта Банк».

Не погоджуючись із вказаним рішенням приватного нотаріуса, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом. Позивач вказувала на те, що відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. ОСОБА_1 зазначає, що реєстрацію договору купівлі-продажу прав вимоги та реєстрацію змін обтяження нерухомого майна іпотекою здійснили різні нотаріуси.

Також позивач зазначала, що договір купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року не підтверджує перехід речового права до іншої особи.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що приватний нотаріус діяв у межах наданих йому повноважень та здійснив реєстрацію змін умов обтяження квартири на підставі належного документа.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Заперечуючи наявність у приватного нотаріуса повноважень на здійснення реєстрації змін обтяження нерухомого майна, ОСОБА_1 посилається на порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Разом з тим, позивачем не було враховано, що оскаржувана реєстраційна дія була вчинена 09 листопада 2012 року.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України», що набрав чинності з 16 березня 2010 року Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» був викладений у новій редакції.

Положеннями абз. 4 п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону у редакції, чинній станом на 09 листопада 2012 року, було встановлено, що до 1 січня 2013 року державна реєстрація правочинів, іпотек, відомостей про обтяження нерухомого майна проводиться нотаріусами, реєстраторами юридичної особи, яка належить до сфери управління Міністерства юстиції України.

Отже, при визначенні випадків, у яких приватний нотаріус має право вчиняти реєстраційні дії необхідно керуватися не лише нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», а й п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України».

Таким чином, повноваження приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка В.С. на вчинення оскаржуваної реєстраційної дії станом на 09 листопада 2012 року були прямо передбачені абз. 4 п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України».

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 410 був затверджений Тимчасовий порядок державної реєстрації іпотек, який також діяв до 01 січня 2013 року.

Згідно з абз.абз. 2, 5 п. 2 вказаного Тимчасового порядку Державний реєстр іпотек - єдина комп'ютерна база даних про обтяження і зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної.

У свою чергу реєстраторами є державні нотаріальні контори, приватні нотаріуси, які згідно з договорами, укладеними з адміністратором Реєстру, здійснюють державну реєстрацію іпотек, відомостей про обтяження чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду, приймають запити, видають завірені витяги з Реєстру та виконують інші функції, передбачені цим Порядком.

Положеннями п. 17 та абз. 2 с. 20 Тимчасового порядку передбачено, що внесення змін і додаткових відомостей до запису здійснюється реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи.

До повідомлення додається текст змін і додаткових відомостей, внесених до іпотечного договору (договір, що підтверджує відступлення прав за іпотечним договором або передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної), документ про плату за внесення змін і додаткових відомостей до запису.

Зазначені норми Тимчасового порядку вказують на те, що підставою для внесення змін до запису про іпотеку є, зокрема, договір, що підтверджує відступлення прав за іпотечним договором.

Договір купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року, укладений між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», є договором, що підтверджує відступлення прав за іпотечним договором від 25 червня 2008 року № 2008/0608/55-039-Z-1, укладеним з ОСОБА_1

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що запис в Єдиному реєстрі іпотек від 09 листопада 2012 року, реєстраційний номер обтяження 7456179, був здійснений на підставі належних документів та належною особою.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 19 квітня 2018 року та не можуть бути підставою для його скасування.

Під час судового засідання представник позивача також зазначив, що згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі № 911/488/18, даний спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, сторони, предмет та підстави даного адміністративного позову істотно відрізняються від тих, що мали місце у справі № 911/488/18. У вказаній справі розглядався спір між Васильківською міською радою та Васильківською районною радою Київської області про визнання незаконними рішень про державну реєстрацію прав власності на земельні ділянки, прийнятих державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_7 реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає необґрунтованими посилання представника позивача на висновки Великої Палати Верховного Суду, зроблені під час розгляду справи № 911/488/18.

Натомість колегія суддів враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 04 квітня 2018 року у справі № 826/9928/15, згідно якого справи, у яких дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення та дії приватного нотаріуса, який у межах спірних правовідносин діяв як суб'єкт владних повноважень, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді О.М. Кузьмишина

А.Ю. Коротких

Постанова складена у повному обсязі 04 грудня 2018 року.

v