Справа № 808/1507/18
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

13 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 808/1507/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.

представника позивача: Хорошко Сергія Вікторовича,

представника відповідача: Міщенко Ольги Віталіївни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.07.2018 (суддя Конишева Олена Василівна, дата складання повного тексту 23.07.2018)

у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП "АККУМПРОМ" до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВП "АККУМПРОМ", звернулось з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.03.2018 року №.

Позов обґрунтовано тим, що ним були надані всі необхідні документи та пояснення, що підтверджують правомірність формування податкового кредиту по взаємовідносинами з ТОВ "Фірма Міраторг". Вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення порушує права та охоронювані законом інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП "Аккумпром" у сфері публічно-правових відносин, позов просить задовольнити у повному обсязі

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.07.2018 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 12.03.2018 по податку на додану вартість в сумі 366730 грн.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що згідно первинних документів та облікових регістрів бухгалтерського обліку, документально підтверджується реальність господарських операцій які вчинені позивачем: отримання TOB "ВП "Аккумпром" у червні 2017р. пластин акумуляторних 05 у кількості 31000 кг на загальну суму 2200380грн. в т.ч. ПДВ 366730 грн. від постачальника TOB "Фірма "Міраторг".

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що оскільки контрагент позивача здійснив певні порушення податкового законодавства, то це викликає сумнів у реальності господарських операцій між позивачем та контрагентом.

Представником позивача надано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на підтвердження здійснення господарських операцій.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та в задоволенні позову відмовити. Надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник позивача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Надав пояснення аналогічні, викладеним у відзиві на апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин позивача з контрагентом постачальником - TOB "Фірма "Міраторг" за червень 2017 року ГУ ДФС у Запорізькій області складено акт перевірки № 17/08-01- 14-06/39996257 від 12.01.2018.

Перевіркою встановлено порушення пп. 14.1.36, пп. 14.1.181, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до завищення суми від'ємного значення по рядку 21 податкових декларацій з податку на додану вартість), у розмірі 366 730 грн. у т.ч. по періодам - червень 2017 року на суму 366 730 грн.

З викладеними в акті перевірки висновками Позивач не погодився та подав заперечення на акт, за результатами розгляду якого відповідачем 05.03.2018 було відмовлено.

На підставі Акту перевірки № 17/08-01- 14-06/39996257 від 12.01.2018 ГУ ДФС у Запорізькій області складено податкове повідомлення-рішення № від 12.03.2018 з податку на додану вартість на суму 366 730грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Податкового кодексу України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року N 2755-VI (далі -ПК України).

Відповідно до п. п. 14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України (тут і в подальшому в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. п.134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України (в редакції чинній протягом 2015-2016 років) об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до п. п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України(у редакції, чинній з 01.01.2017), об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до підпункту14.1.181пункту14.1статті1розділу ІПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Згідно п.188.1 ст.188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі

податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.2 ст. 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно п. 200.4 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту200-1.3статті200-1цьогоКодексуна момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Матеріалами справи підтверджено, що між "Постачальником" TOB "Фірма "Міраторг" та "Покупцем" TOB "ВП "Аккумпром" (позивач) укладено договір поставки №1 від 19.06.2017.

У відповідності до цього договору укладеного Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, згідно замовлень (специфікацій) поставляти Покупцеві продукцію протягом строку дії договору, поіменовані в подальшому "товар", а "Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, приймати та оплачувати зазначений Товар. Доставка Товару здійснюється за рахунок Покупця, якщо інше не обумовлено додатковою угодою до договору або умовами замовлення (специфікації) на товар. Приймання Товару відбувається повноважними представниками Покупця до яких сторони відносять працюючих у Покупця працівників, якщо інше не обумовлено Покупцем в замовленні (специфікації) на товар. Дата передачі Товару фіксується в акті приймання-передачі чи накладній на товар, які підписуються повноваженими представниками Сторін. Розрахунки за цим договором між Постачальником і Покупцем провадяться у національній валюті України. Покупець вносить грошові кошти на поточний рахунок Постачальника...".

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору матеріали справи містять: видаткові накладні, договори перевезення вантажів територією України, замовлення на перевезення вантажів, товарно-транспортні накладні, паспорти якості на товар, акти здачі - прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні, копії виробничих актів на списання сировини і матеріалів.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що реалізація готової продукції TOB "ВП "Аккумиром" - акумуляторних батарей в асортименті відображена на рахунку 361 "Розрахунки з вітчизняними покутями та замовниками" . Основний замовник та покупець TOB "ВП "Аккумпром" у період червень 2017року - липень 2017 року є TOB "Аккумтрейд" (договір №6089 від 01.12.2016).

Таким чином, використання TOB "ВП "Аккумпром" у своїй господар ській діяльності, отриманих від TOB "Фірма "Міраторг" пластин акумуляторних*05, у період червень 2017-липень 2017 у кількості 31000 кг підтверджується належними та допустимими доказами.

Щодо тверджень ДФС у акті перевірки, щодо нереальності здійснення перевезень придбаного у TOB "Фірма "Міраторг" товару, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до договору №14/04 про перевезення вантажів територією України від 14.04.2017 укладеного між "Перевізником" TOB "Петрікор Транс" та "Замовником" TOB "ВП "Аккумпром" в по рядку та на умовах, визначених цим Договором, Перевізник зобов'язується доставляти (перевозити) автомобільним транспортом довіреній йому Замовником (Відправником) вантаж з пункту (місця) відправлення до пункту (місця) призначення і видавати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачеві вантажу), а Замовник (Відправник) зобов'язується сплачувати за перевезення вантажу плату. Найменування, кількість вантажу або маса (вага), його вартість та інші умови перевезення вантажу за цим Договором узгоджуються Сторонами в замовлені на перевезення. Розрахунки за цим Договором здійснюються у безготівковій формі у національній валюті України шляхом перевезення коштів з розрахункового рахунку Замовника на розрахунковий рахунок Перевізника, протягом 10-ти (десяти) банківських днів після отримання від Перевізника належним чином оформлених рахунка-фактури, акту виконаних робіт, товарно-транспортної накладної з відміткою що отримання вантажу вантажоодержувачем, якщо в "Замовленнях на перевезення" не вказані інші умови оплати за кожне окреме перевезення."

При цьому, згідно актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) по перевезенню вантажів при транспортуванні ТМЦ від TOB "Фірма "Міраторг", документально підтверджується отримання TOB "ВП "Аккумпром" послуг з перевезення вантажів перевізника TOB "Петрікор Транс" всього на суму 10000грн. без ПДВ.

Відповідно до облікових регістрів бухгалтерського обліку, а саме журналів - ордерів і відомостей по рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками", 201 "Сировина та матеріали" TOB "ВП "Аккумпром", за червень 2017 документально підтверджується:

- господарські операції на загальну суму 10000,00 грн. без ПДВ по взаємовідносинам із TOB "Петрікор Транс" відображені у бухгалтерському обліку TOB "ВП "Аккумпром" у періоді складання первинних документів, а саме у червні 2017р.;

- вартість послуг з перевезення ТМЦ включена до первісної вартості оприбуткованих ТМЦ в сумі 10000грн. (рах.201).

Отже, згідно первинних документів та облікових регістрів бухгалтерського обліку, підтверджується отримання TOB "ВП "Аккумпром" у червні 2017 року послуг з перевезення вантажів TOB "Петрікор Транс" на загальну суму 10000грн. без ПДВ при транспортуванні ТМЦ від TOB "Фірма "Міраторг".

Щодо зазначення відповідачем, що згідно інформації ГУ НП (лист ГУ Національної поліції в Запорізькій області від 10.11.2017 №2126/02/01-2017) пересування автошляхами України транспортного засобу з державним номером АЕ9471ЕН в червні 2017 року зафіксовано тільки на території міста Київ, а пересування транспортного засобу з державним номером НОМЕР_3 в червні 2017 року зафіксовано тільки на території Полтавської області. Протягом червня 2017 року в'їзд або виїзд вищевказаних транспортних засобів на територію м. Запоріжжя та Запорізької області не зафіксовано, слід зазначити наступне.

Згідно відповіді ГУ Національної поліції в Запорізькій області від 27.04.2018 № 660/04/2-2018 - до "ІС "Відеоконтроль - Рубіж" вноситься інформація щодо транспортних засобів боржників на підставі виконавчих проваджень, наданими підрозділами ДВС МЮ України та на підставі постанов про оголошення в розшук, наданими правоохоронними органами. Також, до вищевказаної бази, вноситься інформація про транспортні засоби, які містяться в базі "Угон". Записи про розшукувані транспортні засоби зберігаються у ІС "Відеоконтроль-Рубіж" до зняття з обліку.

Таким чином, враховуючі, що транспортні засобі на які був наданий запит відповідачем не знаходяться у розшуку, вказана відповідь не може бути належним доказом про те, що автомобілі НОМЕР_2 та НОМЕР_3 не пересувалися по автошляхам України в визначений час.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що доводи відповідача є хибними і не можуть бути використані як докази при розгляді даної справи.

Водночас, суд першої інстанції правильно послався на норми Кодексу адміністративного судочинства, згідно якого, частиною 4 ст. 78 визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому за відсутності вироку суду (за участі сторін справи) суд не може оцінювати як належні докази матеріали кримінального провадження яким не надана оцінка судом в межах кримінального провадження, а також факти які може підтвердити порушення кримінального провадження щодо когось з постачальників на дату проведення перевірки чи розгляду справи судом.

До того ж так як згідно ч. 2 ст. 77 КАСУ В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Отже висновки акту перевірки не можуть вважатися належними доказами порушень позивачем норм податкового законодавства та покладені в основу податкового повідомлення-рішення.

При цьому, докази сторін, отримані в порушення норм чинного законодавства України згідно ч. 1 ст. 74 КАС України, суд не може брати до уваги. Так, відомості та інші обставини які отриманні під час проведення перевірки працівниками податкової поліції та оперативним підрозділами ДФС, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги, оскільки законодавець встановив межі участі працівникам податкової міліції згідно ст. 78.3 ПКУ, таким чином останнім забороняється брати участь у проведенні планових та позапланових виїзних перевірок платників податків, що проводяться контролюючими органами (як то вчиненням дій чи збиранням та наданням інформації).

Колегія суддів апеляційної інстанції також бере до уваги, що:

- позивач та його постачальники на дату розглядуваних правовідносин були платниками ПДВ,

- позивач та його контрагент з власної волі уклали відповідні договори,

- за укладеними договорами здійснені розрахунки,

- позивач мав на меті при укладанні договорів поставки отримати акумуляторні пластини для власної статутної діяльності щодо збірки акумуляторів та їх подальшого продажу,

- на момент укладення договорів (позивач та постачальник) не мали будь-яких боргів перед бюджетом.

Водночас, посилання відповідача на кримінальні провадження щодо контрагентів не можливо визнати обґрунтованим, адже в силу статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

З огляду на викладене, окремі документи з матеріалів кримінального провадження за відсутності вироку, що у встановленому законом порядку набрав законної сили, не можуть вважатися доказом, на який податковий орган вправі посилатися в обґрунтування безтоварності операції.

Крім того, перелік матеріалів, які можуть бути використані посадовими особами для висновків за результатами перевірок визначено пунктами 77.8, 78.7 та 83 ПК України.

Окремі документи з матеріалів кримінальних проваджень (за виключенням судових рішень), як-то протоколи допиту учасників кримінального провадження, письмові пояснення осіб, постанови слідчих тощо не віднесені до такого переліку.

В матеріалах справи міститься висновок експерта №280 за результатами проведення економічної експертизи від 16.04.2018, в якому зазначено, що при проведені дослідження наданих видаткових накладних, документально підтверджується отримання TOB "ВП "Аккумпром" пластин акумуляторних*05 від постачальника TOB "Фірма "Міраторг" у червні 2017р. всього на суму 2200380,00 грн. в т.ч. ПДВ 366730,00 грн.

При перевірці наданих видаткових накладних експертом встановлено:

- за формою та змістом: надані видаткові накладні містять обов'язкові реквізити, містять інформацію про господарську операцію, на документах відсутні необумовлені виправлення та підчистки;

- арифметична перевірка: відхилення у зазначених в документах арифметичних підрахунках та виведених підсумках не встановлено.

Відповідно до облікових регістрів бухгалтерського обліку, а саме журналів - ордерів і відомостей по рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками", 201 "Сировина та матеріали" TOB "ВП "Аккумпром" за червень 2017р. документально підтверджується:

- господарські операції на загальну суму 2200380,00 грн. в т.ч. ПДВ 366730,00 грн. по взаємовідносинам із TOB "Фірма "Міраторг" відображені у бухгалтерському обліку TOB "ВП "Аккумпром" у періоді складання первинних документів, а саме у червні 2017р.;

-ТМЦ "Пластини акумуляторні*05" від постачальника TOB "Фірма "Міраторг" оприбутковані у червні 2017р. згідно первинних документів у кількості 31000 кг та обліковуються на рахунку бухгалтерського обліку 201 "Сировина та матеріали" за первісною вартістю на загальну суму 1833650,00 грн;

- сума ПДВ по господарським операціям відображена на рахунку бухгалтерського обліку 6442 "Податковий кредит" на суму 366730,00 грн.

Станом на 30.06.2017 TOB "ВП "Аккумпром" заборгованість по розрахункам із TOB "Фірма "Міраторг" становить 600380грн.

Таким чином, згідно первинних документів та облікових регістрів бухгалтерського обліку, документально підтверджується отримання TOB "ВП "Аккумпром" у червні 2017р. пластин акумуляторних 05 у кількості 31000 кг на загальну суму 2200380грн. в т.ч. ПДВ 366730грн. від постачальника TOB "Фірма "Міраторг".

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з обставин справи та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини, права, та інтереси позивача захищені рішенням суду, а права та інтереси відповідача не порушені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 р. - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.07.2018 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 13.11.2018 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку та строки передбачені ст. 328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 13.11.2018.

В повному обсязі постанова виготовлена 16.11.2018.

Головуючий - суддя Ю.В. Дурасова

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров