Справа № 804/3243/18
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а їн и
05 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 804/3243/18
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.
суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 р. (суддя Кучма К.С.) в справі № 804/3243/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ) про визнання неправомірною відмову у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки №148 від 02 квітня 2018 року; зобов`язання провести перерахунок пенсії з 03 квітня 2018 року на підставі довідки № 148 від 02 квітня 2018 року, в подальшому проводити нарахування та виплати пенсії згідно з чинним законодавством.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 р. в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована підставами позову.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи та прирівняний до ветеранів війни, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_1 , виданого управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівського районної в місті Кривому Розі ради 12 червня 2017 року.

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в справі № 211/4674/17 встановлено, що позивач перебував в зоні відчуження з 07 травня 1986 року протягом 5 днів та, відповідно, на нього розповсюджується дія нормативно-правових актів щодо максимального розміру премії 60% тарифної ставки в місяць та 100% тарифної ставки.

На виконання рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу в справі № 211/4674/17 від 13.12.2017 р. Дніпропетровською обласною державною адміністрацією виданоа позивачу довідку №148 від 02.04.2018 р. про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках з урахуванням 60% премії та 100% тарифної ставки.

03.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо проведення перерахунку пенсії на підставі довідки №148 від 02.04.2018 року, виданої Дніпропетровською обласною державною адміністрацією.

11 квітня 2018 року відповідачем листом №37/03.13-35 відмовлено у проведенні перерахунку позивачу пенсії з тих підстав, що постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу не зобов`язано органи Пенсійного фонду України проводити перерахунок пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для перерахунку пенсії відповідно до довідки, виданої Дніпропетровською облдержадміністрацією, через не підтвердження належними розрахунковими документами (відомостями) нарахування та виплати позивачу премії в розмірі 60% ДП «Рудоуправління».

Суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, перебуває на обліку в ГУ ПФУ, отримує пенсію по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2017 р. в справі №211/4674/17, яка набрала законної сили, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 14.12.2017 р., зобов`язано Дніпропетровську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 поновлену та виправлену довідку про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, виходячи з кратності оплати праці м. Прип`ять (зона небезпеки 3, кратність 5) у рахуванням 10% подвійної ставки та максимального розміру премії 60%.

На виконання судового рішення Дніпропетровською облдержадміністрацією видана довідка № 148 від 02.04.2018 р.

03.04.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ із заявою щодо проведення перерахунку пенсії на підставі довідки № 148 від 02.04.2018 р.

11.04.2018 р. відповідачем листом №37/03.13-35 відмовлено у проведенні перерахунку позивачу пенсії з тих підстав, що постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області не зобов`язано органи Пенсійного фонду України проводити перерахунок по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII) в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону №796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

В 1986 році ОСОБА_1 працював в ДП «Рудоуправління імені Кірова». Позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС як військовозобов`язаний, призваний на військові збори, у складі військової частини НОМЕР_2 , виконував роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, безпосередньо в 30-кілометровій зоні відчуження в період з 30.04.1986 р. по 23.05.1986 р.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначається Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 (далі Порядок № 1210), згідно з яким пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків (п. 1).

Відповідно до п. 7 Порядку № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Тобто, роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період, а єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 13.02. 2018 року у справі № 358/1179/17, від 07.06.2018 у справі № 588/818/17, від 25.09.2018 року у справі № 539/1386/17, від 06.02.2018 року у справі № 539/1721/17 та від 18.07.2018 року у справі № 368/1262/17.

Як свідчить зміст довідки № 148, вказані у цій довідці спірні суми зазначені на підставі рішення суду, а не на підставі фактично отриманих виплат згідно з розрахунковими листами чи іншими первинними документами, що унеможливлює їх врахування при обчисленні пенсії.

Крім того, враховуючи те, що такі виплати повинні бути здійсненні позивачу за час виконання ним службових обов`язків під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, суд зазначає, що органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями встановлювати правомірність включення тих чи інших показників при розрахунку розміру заробітної плати установами, в яких працювали пенсіонери. Компетенція відповідача обмежується перевіркою відповідності змісту довідки первинним документам, на підставі яких видані такі довідки.

Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі довідки №148 від 02.04.2018 р., виданої Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, оскільки не всі зазначені в цій довідці дані підтверджені розрахунковими документами (відомостями) та фактично отримані позивачем.

Суд не заперечує право позивача на перерахунок пенсії у розмірі фактичних збитків, проте такий перерахунок можливий лише, виходячи із заробітної плати, яку позивач фактично одержував за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня за умови, якщо такий розрахунок підтверджено первинними документами. Встановити достовірність виплати позивачу заробітної плати саме у тому розмірі, який вказаний у довідці, можливо лише за тими первинними документами, на підставі яких її видано.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України в редакції, яка діє з 15.12.2017 р. та підлягає застосуванню судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 р. в справі № 804/3243/18 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 р. в справі № 804/3243/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 05.12.2018 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 05.12.2018 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко