Справа № 431/4091/18
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2018-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 грудня 2018 року справа №431/4091/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Суддя Донецького апеляційного адміністративного суду Казначеєв Е.Г., розглянувши апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 10 жовтня 2018 р. у справі № 431/4091/18 (головуючий І інстанції Пелих О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Донецького апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 431/4091/18 з апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Житомирській області на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 10 жовтня 2018 р.

Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, вважаю, що вона не відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим така скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч.3 статті 298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 1 та 4 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.1 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення (повне або скорочене) проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, негайно після виходу суду з нарадчої кімнати публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду першої інстанції було проголошено 10.10.2018 року (а.с.30). Судом першої інстанції також, було роз'яснено в тексті судового рішення, що воно може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення. Отже, останній день подання скарги з урахуванням вихідних 22.10.2018 року. Апеляційна скарга направлена засобами поштового зв'язку до суду першої інстанції 20.11.2018 року.

Таким чином, апеляційна скарга, подана з порушення строку на апеляційне оскарження. Доказів надіслання апеляційної скарги в строк передбачений КАС України матеріали справи не містять, тобто, апелянтом строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції пропущено.

Апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що відповідач не був присутній в судовому засіданні, йому не було відомо про існування вказаної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції було отримано засобами поштового зв'язку лише 12.11.2018 року. В зв'язку із чим вважає, що відповідно до частини 2 статті 295 КАС України, строк на апеляційне оскарження має обраховуватися з дня вручення йому повного рішення суду та підлягає поновленню.

Разом з тим, суд вважає зазначені в клопотанні обставини не є поважними з наступних підстав.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Положення статті 286 КАС України встановлюють спеціальні строки подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме протягом десяти днів з дня його проголошення.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з непереборними та об'єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

За пунктом 3 частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 10 цього Кодексу, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно з частиною 1 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено обов'язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З метою виконання процесуального обов'язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії. Це стосується і суб'єктів владних повноважень.

Рішення суду першої інстанції було проголошено 10.10.2018 року. Перебіг строку на апеляційне оскарження у відповідності до статті 286 КАС України починається саме з дати проголошення 10.10.2018 року.

Стосовно посилання апелянта на положення частини 2 статті 295 КАС України, суд апеляційної інстанції зазначає, що стаття 286 КАС України є спеціальною по відношенню до статті 295 КАС України, а відтак строк на апеляційне оскарження судового рішення становить десять днів з моменту його проголошення, а не з дня вручення повного рішення суду.

Стосовно посилання апелянта на те, що йому не було відомо про існування вказаної адміністративної справи та він не був присутній в судовому засіданні, суд зазначає наступне.

Заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Компанія "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А." проти Іспанії").

Матеріали справи свідчать, що ухвалою суду першої інстанції від 06.08.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу на 03.09.2018 року (а.с.11), про що відповідача було повідомлено 20.08.2018 року (а.с.12). 03.09.2018 року відповідачем подано клопотання про залишення позову без розгляду у зв'язку з пропуском строку (а.с.15-18). 03.09.2018 року розгляд справи відкладено на 08.10.2018 року (а.с.26), про що повідомлено відповідача 10.09.2018 року (а.с.27). 08.10.2018 року судове засідання у зв'язку з відрядженням судді відкладено на 10.10.2018 року (а.с.28) Відповідач не виявив бажання взяти участь в жодному судовому засіданні.

Зазначене свідчить, що відповідач був обізнаний про існування вказаної адміністративної справи, її розгляд та дати проведення судових засідань та мав можливість своєчасно дізнатись про результат розгляду справи.

Суд зазначає, що при належному добросовісному відношенні відповідач не був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу в межах строку звернення до суду апеляційної інстанції, проте таким правом не скористався. Не отримання вчасно представником відповідача копії рішення суду першої інстанції, про яке він повинен був дызнатись, є суб'єктивною обставиною, що унеможливлює визнання її поважною підставою пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

Крім того, відлік строку на апеляційне оскарження з дати отримання особою рішення суду для термінових справ нормами КАС України не передбачений.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 липня 2018 року у справі справа №211/797/18(2-а/211/84/18) адміністративне провадження №К/9901/56240/18.

Отже, наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є такими, що не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Таким чином, апелянту необхідно надати заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з посиланням на поважні підстави та відповідні докази. Виходячи з вищевикладеного зазначені обставини тягнуть за собою залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись статтями 169, 286, 296, 298, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 10 жовтня 2018 р. у справі № 431/4091/18 - залишити без руху.

Апелянту усунути встановлені недоліки апеляційної скарги шляхом невідкладного подання до суду клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження вказавши інші підстави для поновлення строку та доказами в їх підтвердження.

Встановити строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня вручення ухвали.

Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Роз'яснити, що в разі невиконанні вимог даної ухвали стосовно надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, що позбавляє апелянта права повторного звернення до апеляційного суду з цього питання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Г. Казначеєв