Справа № 1740/2083/18
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2018 року м. РівнеСправа №1740/2083/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доПівнічного регіонального управління Державної прикордонної служби України
про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, нарахування та виплата грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі - ПРУ ДПС України) про визнання незаконним та скасування наказу №153-ОС 2 від 07.05.2018; поновлення на посаді старшого офіцера відділу організаційно-мобілізаційної роботи штабу 105 прикордонного загону з 08.05.2018; нарахування та виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що оспорюваний наказ є протиправним та таким, що винесений з порушенням норм чинного законодавства. У змісті оспорюваного наказу зазначено, що підставою для його звільнення з військової служби стало подання до звільнення від 04.05.2018, згідно з яким протягом 2018 року за неналежне виконання взятих на себе під час укладення контракту про проходження військової служби обов'язків позивач притягався до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани, а саме: наказом начальника Північного управління від 04.01.2018 №8-аг; наказом начальника Північного управління від 04.05.2018 №742-аг. Зокрема, застосування до нього вказаних дисциплінарних стягнень є протиправним. Зазначає, що сувора догана, застосована до ОСОБА_1 04.01.2018 не повинна була застосовуватись, оскільки підставою її накладення стало те, що нібито його підлеглий перебуваючи у прикордонному наряді незаконно перетнув державний кордон. В даному випадку дисциплінарне стягнення мало бути накладено на особу військовослужбовця, який вчинив дисциплінарний проступок. Вважає, що про дострокове припинення (розірвання) контракту з ініціативи командування військовослужбовець письмово попереджається не пізніше ніж за два місяці до видання наказу про його виключення зі списків особового складу цього органу. Вказаного строку дотримано не було. Таким чином, при звільненні ОСОБА_1 зі служби в ДПС України відповідачем не дотримано процедуру його звільнення.

Ухвалою суду від 07.08.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Разом з тим, судом встановлено строк для подачі відповідачем відзиву на позовну заяву (відзив).

У встановлений судом строк відповідачем до суду подано відзив, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. Відзив обґрунтовано тим, що передумовою для прийняття оспорюваного наказу стало систематичне невиконання позивачем, який є військовослужбовцем, умов контракту протягом останніх 12 місяців, яке проявилося у притягненні його до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворих доган на підставі наказів начальника Північного управління від 04.01.2018 №8-аг та від 04.05.2018 №742-аг, які ним у встановлені строки не оскаржувалися та на момент виникнення спірних правовідносин є чинними. Крім того, 04.05.2018 позивача письмово повідомлено про дострокове розірвання контракту. При цьому, посилання на те, що його ніхто не попереджав про дострокове розірвання контракту є безпідставним, адже на вказаному попереджені позивач проставив свій підпис. Водночас чинне законодавство не передбачає, що таке попередження повинно бути за два 2 до розірвання контракту, як вважає позивач. При звільненні ОСОБА_1 зі служби в ДПС України відповідачем дотримано процедуру його звільнення.

У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги повністю.

21.09.2018 протокольною ухвалою судом відмовлено у призначенні почеркознавчої експертизи.

Разом з тим, ухвалою від 21.09.2018 відповідачу відмовлено у залишенні позовної заяви без розгляду.

Сторони у судове засідання не прибули. Про дату, час і місце судового розгляду сторони повідомлені належним чином. Від позивача та його представника надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Клопотань від відповідача не надходило.

З огляду на викладене та відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, суд, на виконання вимог ч.3 ст.194, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України, розглянув дану адміністративну справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній матеріалів.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах Державної прикордонної служби з 29.07.2003 (П-005214). До 02.05.2018 на посаді начальника відділу прикордонної служби «Березове» ІІІ категорії (тип В) 6 прикордонного загону ПРУ ДПС України, з присвоєним спеціальним званням - майор. З 02.05.2018 на посаді старшого офіцера відділу організаційно-мобілізаційної роботи штабу 105 прикордонного загону ПРУ ДПС України.

Наказом ПРУ ДПС України від 07.05.2018 №153-ОС скасовано пункт наказу від 05.02.2018 №147-ОС в частині призначення майора ОСОБА_1 (П-005214) старшим офіцером відділу організаційно-мобілізаційної роботи штабу 105 прикордонного загону ПРУ ДПС України як нереалізований та припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби в запас за пунктом «и» (у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 із застосуванням частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Вважаючи оспорюваний наказ протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв'язку з проходженням військової служби у ДПС України, здійснюється відповідно до Закону №2232-XII, Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 №1115/2009 (далі - Положення №1115/2009) та Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут №551-XIV), дія якого поширюється на ДПС України.

Статтею 2 Закону №2232-XII визначено, що проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Громадяни, які проходять військову службу в Держприкордонслужбі, є військовослужбовцями Держприкордонслужби (далі - військовослужбовці) (п.2 Положення №1115/2009).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту №551-XIV визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов'язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі (ст.2 Дисциплінарного статуту №551-XIV).

Відповідно до ст.45 Дисциплінарного статуту №551-XIV, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов'язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов'язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно зі ст.68 Дисциплінарного статуту №551-XIV, на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Отже, підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу військової дисципліни.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ПРУ ДПС України від 04.01.2018 №8-АГ до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення суворої догани. В матеріалах справи відсутні докази скасування вказаного дисциплінарного стягнення.

Разом з тим, наказом ПРУ ДПС України від 04.05.2018 №742-аг до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення суворої догани. В матеріалах справи відсутні докази скасування вказаного дисциплінарного стягнення.

Статтею 284 Положення №1115/2009 визначено, що військовослужбовця може бути звільнено з військової служби у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов'язків він два або більше разів притягувався до матеріальної, адміністративної, кримінальної або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до п.1 ст.267 Положення №1115/2009, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби з підстав, визначених частиною шостою статті 26 Закону України "Про військовий обов'язок та військову службу", з ініціативи: командування органу Держприкордонслужби - за наявності підстав, передбачених пунктами "а", "б", "в", "г", "е", "є", "ж", "и", "і", "ї", "й" та "л" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу".

Згідно з частиною 6 статті 26 Закону №2232-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, зокрема, у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем (п."и").

Звільнення військовослужбовців з військової служби з підстав, передбачених пунктами "а", "г" та "ґ" частини другої, частинами третьою, шостою - восьмою статті 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", здійснюється начальниками регіональних управлінь, розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби, ректором вищого військового навчального закладу Держприкордонслужби - осіб, зазначених у підпункті 1 цього пункту, а також усіх військовослужбовців у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно, які проходять службу у структурних підрозділах регіонального управління та підпорядкованих йому органах, розвідувальному органі, вищому навчальному закладі відповідно (п.2 ст.270 Положення №1115/2009).

Статтею 36 Положення №1115/2009 передбачено, що про дострокове припинення (розірвання) контракту з ініціативи командування військовослужбовець письмово попереджається начальником органу Держприкордонслужби, в якому він проходить військову службу за контрактом, у строк, встановлений законодавством.

Таким чином, підставою звільнення позивача зі служби в ДПС України стало саме систематичне невиконанням ним умов контракту, яке полягало у наявності відносно ОСОБА_1 двох оголошених суворих доган, отриманих протягом останніх 12 місяців на підставі наказів, що власне зазначено у попередженні від 04.05.2018, та яке доведено до його відома під підпис начальником Луцького прикордонного загону полковником ОСОБА_2 в присутності полковника Р.Целюха та підполковників С.Решкиля, ОСОБА_3. Вказане також підтверджено у судовому засіданні показами свідків Р.Целюха та С.Решкиля.

Разом з тим, суд не бере до уваги посилання позивача про те, що таке попередження доводиться до військовослужбовця за 2 місяці до його реалізації, оскільки статтею 36 Положення №1115/2009 не передбачено такого строку.

Водночас, підставою для прийняття оспорюваного наказу про звільнення ОСОБА_1 стали подання до звільнення від 04.05.2018 та протокол засідання атестаційної комісії ПРУ ДПС України від 07.05.2018 №17.

Згідно з абз.2 ст.288 Положення №1115/2009, у разі звільнення військовослужбовця з військової служби за рішенням командування за розпорядженням начальника органу Держприкордонслужби, в якому проходить службу військовослужбовець, кадровий підрозділ органу забезпечує підготовку подання про його звільнення.

Відпоідно до статті 292 Положення №1115/2009, наказ про звільнення військовослужбовця з військової служби видається відповідною посадовою особою. Перебування військовослужбовця у відпустці чи його тимчасова непрацездатність не є підставою для затримки видання такого наказу.

Таким чином, при звільненні ОСОБА_1 зі служби в ДПС України відповідачем дотримано процедуру його звільнення.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний наказ від 07.05.2018 №153-ОС прийнято відповідачем в порядку і у спосіб, що визначені чинним законодавством та в межах наданих йому повноважень, обґрунтовано та правомірно.

При цьому, доводи позивача про те, що відповідач не виконав передбаченого законом обов'язку видати йому копію оспорюваного наказу, судом не беруться до уваги, оскільки згідно з актом від 09.05.2018, за місцем проживання ОСОБА_1 в присутності полковника ОСОБА_4 та підполковника ОСОБА_3 майору ОСОБА_1 було доведено наказ від 07.05.2018 №153-ОС, однак майор ОСОБА_1 від підпису документів відмовився.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Підстави для застосування положень ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, нарахування та виплата грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 грудня 2018 року.

Суддя Щербаков В.В.