Справа № 826/11822/17
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 19 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сом» до Державної фіскальної служби України, третя особа: Смілянська об'єднана Державна податкова інспекція ГУ ДФС у Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної фіскальної служби України, третя особа - Смілянська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, в якій (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 13.12.2017) просить суд:

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, що полягають у неприйнятті на реєстрацію податкових накладних: №91 від 18.08.2017, направлена 05.09.2017; №2 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №3 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №4 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №5 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №6 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №7 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №8 від 09.08.2017, направлена 12.09.2017; №9 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №10 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №11 від 23.08.2017, направлена 12.09.2017; №12 від 08.08.2017, направлена 14.09.2017; №13 від 08.08.2017, направлена 14.09.2017; №14 від 04.08.2017, направлена 14.09.2017; №15 від 04.08.2017, направлена 14.09.2017; №16 від 09.08.2017, направлена 14.09.2017; №17 від 03.08.2017, направлена 14.09.2017; №18 від 03.08.2017, направлена 14.09.2017, які були направлені товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом», як електронні документи для внесення відомостей, що в них містяться, до Єдиного державного реєстру податкових накладних;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України прийняти на реєстрацію та зареєструвати податкові накладні: №91 від 18.08.2017, направлена 05.09.2017; №2 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №3 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №4 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №5 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №6 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №7 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №8 від 09.08.2017, направлена 12.09.2017; №9 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №10 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №11 від 23.08.2017, направлена 12.09.2017; №12 від 08.08.2017, направлена 14.09.2017; №13 від 08.08.2017, направлена 14.09.2017; №14 від 04.08.2017, направлена 14.09.2017; №15 від 04.08.2017, направлена 14.09.2017; №16 від 09.08.2017, направлена 14.09.2017; №17 від 03.08.2017, направлена 14.09.2017; №18 від 03.08.2017, направлена 14.09.2017, та внести відомості, що в них містяться до Єдиного державного реєстру податкових накладних, датою (операційним днем) направлення їх, як електронних документів;

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, що полягають у неприйнятті податкових декларацій, а саме: податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), що були направлені 23.08.2017 товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом», як електронні документи та податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), що були направлені 15.09.2017 товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом», як електронні документи;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України прийняти податкові декларації , а саме: податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), що були направлені 23.08.2017 товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом», як електронні документи та податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), що були направлені 15.09.2017 товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом», як електронні документи, датою (операційним днем) направлення їх, як електронних документів.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що у відповідача були відсутні підстави для відмови у прийнятті надісланої податкової звітності позивача, оскільки договір про визнання електронних документів від 09.07.2017 є чинним та діє, проте контролюючий орган відмовив у реєстрації спірних податкових накладних та декларацій з причини: «можливо, припинено дію договору про визнання електронних документів». Також позивач зазначив, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду по справі №823/1506/17 від 23.11.2017 було встановлено факт дійсності договору про визнання електронних документів.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 19 квітня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України, що полягають у неприйнятті на реєстрацію податкових накладних: №91 від 18.08.2017, направлена 05.09.2017; №2 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №3 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №4 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №5 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №6 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №7 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №8 від 09.08.2017, направлена 12.09.2017; №9 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №10 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №11 від 23.08.2017, направлена 12.09.2017; №12 від 08.08.2017, направлена 14.09.2017; №13 від 08.08.2017, направлена 14.09.2017; №14 від 04.08.2017, направлена 14.09.2017; №15 від 04.08.2017, направлена 14.09.2017; №16 від 09.08.2017, направлена 14.09.2017; №17 від 03.08.2017, направлена 14.09.2017; №18 від 03.08.2017, направлена 14.09.2017, які були направлені товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом», як електронні документи для внесення відомостей, що в них містяться, до Єдиного державного реєстру податкових накладних. Зобов'язано Державну фіскальну службу України прийняти на реєстрацію та зареєструвати податкові накладні: №91 від 18.08.2017, направлена 05.09.2017; №2 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №3 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №4 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №5 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №6 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №7 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №8 від 09.08.2017, направлена 12.09.2017; №9 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №10 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №11 від 23.08.2017, направлена 12.09.2017; №12 від 08.08.2017, направлена 14.09.2017; №13 від 08.08.2017, направлена 14.09.2017; №14 від 04.08.2017, направлена 14.09.2017; №15 від 04.08.2017, направлена 14.09.2017; №16 від 09.08.2017, направлена 14.09.2017; №17 від 03.08.2017, направлена 14.09.2017; №18 від 03.08.2017, направлена 14.09.2017, та внести відомості, що в них містяться до Єдиного державного реєстру податкових накладних, датою (операційним днем) направлення їх, як електронних документів. Визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України, що полягають у неприйнятті податкових декларацій, а саме: податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), що були направлені 23.08.2017 ТОВ «Торговий Дім «Сом», як електронні документи та податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), що були направлені 15.09.2017 ТОВ «Торговий Дім «Сом», як електронні документи. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що податкові накладні було не прийнято відповідачем у зв'язку із тим, що за результатами наданої оперативним управлінням ГУ ДФС у Черкаській області інформації (лист від 10.08.2017 р. № 1138/23-00-21-0709 та фотоматеріалів) щодо невстановлення за місцезнаходженням ТОВ «Торговий дім «Сом» на засіданні робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість від 10 серпня 2017 р. протоколом за № 27 було прийнято рішення про призупинення дії договору про визнання електронних документів платникам з ознаками ризиковості, а саме: ТОВ «Торговий дім «Сом». Вказане свідчило про відсутність можливості ДФС зареєструвати податкову звітність підприємства, яке на момент її подачі не було суб'єктом електронного документообігу. Окрім того, за результатами зібраної податкової інформації складено податкову інформацію по ТОВ «Торговий дім «Сом» від 10.11.2017 р. № 32175/23-00-14-0214 про непідтвердження реальності здійснення фінансово-господарських операцій з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за звітні періоди декларування ПДВ січень-липень 2017 року.

Виходячи із наведеного, апелянт вважає, що під час подачі позивачем в електронному вигляді податкових накладних та податкових декларацій, договір від 09.07.2017 р. про визнання електронних документів було призупинено, а відтак, при відмові у прийнятті та реєстрації податкових накладних у електронному вигляді ДФС України діяла у відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, Податкового кодексу України, Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг».

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк не надано.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Торговий Дім «Сом» та Смілянською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області укладено договір про визнання електронних документів від 09.07.2017 №1, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Позивачем засобами електронного зв'язку було надіслало Державній фіскальній службі України податкові накладні: №91 від 18.08.2017, направлена 05.09.2017; №2 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №3 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №4 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №5 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №6 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №7 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №8 від 09.08.2017, направлена 12.09.2017; №9 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №10 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №11 від 23.08.2017, направлена 12.09.2017; №12 від 08.08.2017, направлена 14.09.2017; №13 від 08.08.2017, направлена 14.09.2017; №14 від 04.08.2017, направлена 14.09.2017; №15 від 04.08.2017, направлена 14.09.2017; №16 від 09.08.2017, направлена 14.09.2017; №17 від 03.08.2017, направлена 14.09.2017; №18 від 03.08.2017, направлена 14.09.2017.

Також, 23.08.2017 позивачем було направлено відповідачу, як електронний документ - податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) та 15.09.2017 податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

ТОВ «Торговий Дім «Сом» було отримано квитанції №1 по всім вказаним вище податковим накладним та податковим деклараціям, із зазначенням про те, що документ не прийнято, та повідомленням про виявлення помилки - «порушення вимог Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженого наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: для платника , можливо припинено дію договору про визнання електронних документів.

Не погоджуючись з такою відмовою контролюючого органу в прийнятті податкової звітності, та вважаючи її протиправною, позивач звернувся із позовною заявою до суду.

Вирішуючи дану справу суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не надано документального підтвердження факту зупинення дії договору про визнання електронних документів від 09.07.2017, а тому твердження контролюючого органу щодо зупинення дії останнього у зв'язку з недостовірністю інформації про місцезнаходження позивача та місце проведення фінансово-господарської діяльності є такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи. Окрім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що захист порушених прав позивача в частині позовних вимог зобов'язального характеру, які стосуються прийняття податкових декларацій за липень, серпень 2017 року, було здійснено Київським апеляційним адміністративним судом в адміністративній справі №823/1506/17, шляхом прийняття постанови про визнання вказаних податкових декларацій прийнятими нижчестоящим контролюючим органом.

З вказаними висновками погоджується колегія суддів виходячи із наступного.

Відповідно до пунктів 16.1.3 та 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок подання податкової декларації до органів державної податкової служби регулюється статтею 49 Податкового кодексу України.

Пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України передбачено право платника податків подавати за його вибором податкову декларацію, зокрема, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством (підпункт "в").

Реалізація процедури прийняття податкової декларації визначається пунктами 49.8 та 49.9 статті 49 Податкового кодексу України.

Згідно з приписами пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Пунктом 49.9 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

При цьому, як встановлено пунктом 49.10 статті 49 Податкового кодексу України, відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється.

Водночас, Податковим кодексом України передбачені спеціальні наслідки подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України. У такому разі на підставі пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

У разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом (пункт 49.13 статті 49 Податкового кодексу України).

У свою чергу, згідно з пунктом 49.12 статті 49 Податкового кодексу України, у разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право: подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання; оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за №0320/15011) затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (надалі - Інструкція №233), яка визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису.

Згідно п.п. 7.4, 7.5, 7.6, 7.7 пункту 7 розділу ІІІ Інструкція №233 після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту); перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним; підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС; якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС; датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

Як вбачається з матеріалів справи, в отриманих позивачем квитанціях №1 причиною неприйняття податкової звітності є можливе припинення дії договору про визнання електронних документів.

Також, з матеріалів справи вбачається, що після отримання зазначених квитанцій, позивач засобами електронного зв'язку відправив на підписання новий договір про визнання електронних документів, та за результатами його розгляду було отримано квитанцію від 06.09.2017, відповідно до якої, новий договір про визнання електронних документів не прийнято, оскільки діє договір про визнання електронних документів від 09.07.2017 №1.

При цьому, суд звертає увагу на приписи пункту 20 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, яким передбачено, що відмова посадової особи контролюючого органу прийняти декларацію з будь-яких причин, не визначених статтею 49 глави 2 розділу II Кодексу, у тому числі висунення будь-яких не визначених статтею 49 глави 2 розділу II Кодексу передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої декларації, зменшення або скасування сум бюджетних відшкодувань, незаконне збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється.

Крім того, позивачем було долучено до матеріалів справи додаткові докази (копію постанови Черкаського окружного адміністративного суду по справі №823/1506/17 від 23.11.2017), з якої вбачається, що в адміністративній справі №823/1506/17 судом було встановлено факт дійсності договору про визнання електронних документів від 09.07.2017.

Так, згідно з положеннями частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також, твердження відповідача на рахунок того, що дію договору про визнання електронних документів від 09.07.2017 було призупинено у зв'язку з інформацією, що надійшла від оперативного управління Головного управління Державної фіскальної служби України у Черкаській області стосовно відсутності ТОВ «Торговий Дім «Сом» за юридичною адресою та відсутності здійснення будь-якої фінансово-господарської діяльності за адресою: Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, с. Сахнівка, вул. Героїв Майдану, 212 судом до уваги не беруться, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 45.2 статті 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

При цьому, у відповідності до частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 №755-IV (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться такі відомості щодо юридичної особи, як місцезнаходження юридичної особи.

Водночас, згідно з приписами статті 10 України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

У відповідності до наявної у матеріалах справи копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом» є 19424, Черкаська обл., Корсунь-Шевченківський район, с. Сахнівка, вул. Героїв Майдану, буд. 212, яка відповідає місцезнаходженню товариства, вказаного ним у податкових деклараціях з податку на додану вартість за липень 2017 року та за серпень 2017 року. При цьому, зі змісту вказаного витягу вбачається, що станом на момент виникнення спірних правовідносин товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом» не змінювало власного місцезнаходження. Крім того, у вказаному витязі відсутні записи державного реєстратора про не встановлення місцезнаходження вказаного товариства.

Колегія суддів критично оцінює надані апелянтом фотокопії будівлі, в якій з його слів, зареєстровано місцезнаходження позивача, оскільки з них неможливо встановити адресу останньої.

Відтак, твердження контролюючого органу щодо зупинення дії договору про визнання електронних документів від 09.07.2017, у зв'язку з недостовірністю інформації про місцезнаходження позивача та місце проведення фінансово-господарської діяльності є такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Щодо послання апелянта на те, що на податкову інформацію по ТОВ «Торговий дім «Сом» від 10.11.2017 р. № 32175/23-00-14-0214 про непідтвердження реальності здійснення фінансово-господарських операцій з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за звітні періоди декларування ПДВ січень-липень 2017 року, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом державної податкової служби

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, і така інформація не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

За таких обставин, дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, у тому числі й складеного за її результатами акта, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов'язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження відповідних операцій, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку. Зазначені дії самі по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов'язкових юридичних наслідків.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем не доведено суду наявність законних підстав для неприйняття податкової звітності ТОВ «Торговий Дім «Сом» за липень-серпень 2017 року.

Окрім того, судом першої інстанції вірно відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання Державної фіскальної служби України прийняти податкові декларації, а саме: податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), що були направлені 23.08.2017 товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом», як електронні документи та податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), що були направлені 15.09.2017 ТОВ «Торговий Дім «Сом», як електронні документи, датою (операційним днем) направлення їх, як електронних документів, позаяк постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018 №823/1506/17 адміністративний позов ТОВ "Торговий дім "Сом" до Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області задоволено повністю та визнано податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) такою, що подана ТОВ «Торговий дім «Сом» у день її фактичного отримання податковим органом, а саме 23.08.2017 року; визнано податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) такою, що подана товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сом» у день її фактичного отримання контролюючим органом, а саме 15.09.2017 року, - що свідчить про те, що вказаним рішенням права позивача було відновлено.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

О.Є.Пилипенко

Повний текст постанови виготовлено та підписано 05.12.2018 р.