Справа № 196/1534/18
Суддя: Гудим О. М.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 196/1534/18
№ провадження 2-а/196/15/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області, як адміністративний суд, у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

за участі секретаря - Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Царичанка Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання незаконною і скасування постанови серії ДПО18 №857177 про адміністративне правопорушення від 06.10.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до поліцейського Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання незаконною і скасування постанови серії ДПО18 №857177 про адміністративне правопорушення від 06.10.2018 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 06 жовтня 2018 року поліцейський Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 виніс постанову серії ДПО18 №857177 від 06.10.2018 року, згідно якої його визнано винним в тому, що він 06.10.2018 року, керуючи автомобілем марки Фольксваген ЛТ 35 д.н.з.ВІ3308ВХ, в с.Могилів по вул.Костичева, 1, здійснив зупинку ближче 10 м до перехрестя з вул.Панікахи, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, та на нього накладено штраф в розмірі 255 грн.

Вважає постанову протиправною, яка підлягає скасуванню, як безпідставна, посилаючись на наступне.

06 жовтня 2018 року, в с.Могилів він здійснив зупинку більше ніж за 10 м від перехрестя вулиць, ніякого дорожнього знаку, що зупинка або стоянка заборонена по ходу його руху не було. Він не погодився з правопорушенням, про що є відповідний запис в протоколі.

Поліцейський пояснив, що він здійснив зупинку в межах дії дорожнього знаку 3.34 ПДР України "Зупинку заборонено", а в постанові вказано, що зупинку він зідйснив ближче 10 м від перехрестя.

При цьому, в постанові про накладення адміністративного стягнення від 06.10.2018 року не вказано який же пункт ПДР України він порушив, не зазначений час скоєння ним правопорушення, не зазначені поняті, які підтверджують факт порушення ним ПДР України, чим грубо порушені вимоги КУпАП та наказу МВС України від 07.11.2015 року №1395, яким затверджено інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Будь-яких доказів того, що він порушив правила дорожнього руху поліцейський не надав і в постанові про накладення адміністративного стягнення не зазначив.

Враховуючи вищевикладене та посилаючись на вимоги ст.ст.160, 161, 168 КАС України, прохає суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО18 №857177 поліцейського Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП у мДніпропетровській області ОСОБА_2 від 06.10.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП; провадження по справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, пояснивши, що правила ПДР України він не порушував, а тому постанова поліцейського підлягає скасуванню.

Поліцейський Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в суді.

Суд, заслухавши думку позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Постановою поліцейського Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капралом поліції ОСОБА_3 від 06 жовтня 2018 року серії ДПО18 №857177 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 255,00 грн.

Як встановлено судом, та вбачається з постанови серії ДПО18 № 857177 позивач ОСОБА_1, 06.10.2018 року, о 10.24 год., в с.Могилів вул.Костичева, 4, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN LT 35 д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку бжиче 10 м до перехрестя з вул.Панікахи с.Могилів, та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.6).

Відповідно до п.1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до п.1.9. цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч.1 ст.122 КУпАП є перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Як вбачається з постанови, серія ДПО18 № 857177 від 06.10.2018 року в ній не наведено жодного доказу вини позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, при цьому в постанові про адміністративне правопорушення відсутні мотиви відхилення інших доказів, зокрема пояснення правопорушника чи пояснення можливих свідків.

Посилань на будь-які інші докази вказана постанова також не містить.

Відповідно до ст.159 ч.4 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст.77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача в судовому засіданні не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

За правилами ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 ст.286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги про визнання оскаржуваної постанови протиправною не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд не повноважний вирішувати даного виду питань.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанову серії ДПО18 № 857177 від 06.10.2018 року у відношенні ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення слід скасувати, задовольнивши таким чином позовні вимоги частково.

Враховуючи положення ч.1 ст.247 КУпАП, якою визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8-10, 20, 72, 77, 90, 159, 241-246, 250, 286, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Розділу VІІ КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання незаконною і скасування постанови серії ДПО18 №857177 про адміністративне правопорушення від 06.10.2018 року задовольнити частково.

Постанову поліцейського Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капрала поліції ОСОБА_2 серії ДПО18 №857177 від 06 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, та провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні позовних вимог про визнання протиправною постанови поліцейського Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капрала поліції ОСОБА_2 серії ДПО18 №857177 від 06 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, відмовити.

Рішення суду в повному обсязі виготовлене 05 грудня 2018 року 14 год. 00 хв.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча О.М. ГУДИМ