Справа № 826/9678/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9678/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко А.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Земляної Г.В., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до старшого детектива Національного бюро, першого відділу, першого підрозділу детективів, головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України Танривердієва Хазарі Муса огли, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Національне антикорупційне бюро України, про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому просив визнати протиправними дії старшого детектива Національного антикорупційного бюро України, першого відділу, першого підрозділу детективів, головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України Танривердієва Х.М. огли щодо проведення 16.05.2018 р. обшуку у домоволодінні, яке ним використовується для проживання, за адресою: АДРЕСА_1.

На обгрунтування своїх вимог позивач зазначав, що в порушення ст.ст. 7, 13 Кримінального процесуального кодексу України обшук було проведено без вмотивованого судового рішення, чим порушено його конституційне право на недоторканність житла.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року закрито провадження у справі з тих підстав, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення.

Зокрема, скаржник зазначає, що він позбавлений можливості звернутись до суду за захистом своїх прав у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

У відзиві на апеляційну скаргу Національне антикорупційне бюро України наполягає на законності та обгрунтованості судового рішення

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_2, як учасник кримінального провадження, має право звернутись до суду у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

На переконання колегії суддів, зазначений висновок суду є наслідком неповного з'ясування судом обставин справи та неналежного застосування норм процесуального закону.

Частиною 2 статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 3 частини 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 2 частини 2 названої статті КАС України установлено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

У контексті цієї справи наведене означає, що для вирішення питання чи поширюється юрисдикція адміністративних судів на спірні правовідносини, вирішальним є те, чи має позивач можливість оскаржити дії відповідача щодо проведення обшуку у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Із матеріалів справи вбачається, що 16 травня 2018 р. старшим детективом Національного антикорупційного бюро України, першого відділу, першого підрозділу детективів, головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України Танривердієвим Х.М. огли, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000607, проведено обшук у домоволодінні по АДРЕСА_1, у якому проживає позивач.

Відповідно до частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов'язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9 1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Пунктом 25 частини 1 статті 3 КПК України до учасників кримінального провадження віднесено - сторони кримінального провадження, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інших осіб, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, осіб, стосовно яких розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявника, свідка та його адвоката, понятого, заставодавеця, перекладача, експерта, спеціаліста, представника персоналу органу пробації, секретаря судового засідання, судового розпорядника.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 не є стороною кримінального провадження, заявником, потерпілим, підозрюваним чи свідком у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000607.

Таким чином, в силу положень пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України, позивач, як особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, на стадії досудового розслідування має право оскаржити бездіяльність слідчого чи прокурора щодо:

- невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення;

- неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу;

- нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов'язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно частини 2 статті 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Водночас, за приписами частини 2 статті 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Тобто, ОСОБА_2, як особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, не може брати участі у підготовчому судовому засіданні, а отже позбавлений можливості на цій стадії оскаржити дії слідчого щодо проведення обшуку та надати свої пояснення і обгрунтування.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Згідно частини 2 статті 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд:

1) визначає дату та місце проведення судового розгляду;

2) з'ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд;

3) з'ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді;

4) розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів;

здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні;

5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено можливості оскарження особами, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, дій слідчого щодо проведення обшуку.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач є суб'єктом владних повноважень в розумінні пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України, судова колегія приходить до висновку, що спір підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства.

Помилковим є посилання Національного антикорупційного бюро України на правову позицію, викладену Верховним Судом у справі № 812/1307/17.

У названій справі ТОВ «Сантехсервіс» просило визнати нечинною та скасувати постанову старшого слідчого Слідчого відділу фінансових розслідувань Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області Стрельцова І.Я. від 17 травня 2016 року про призначення у кримінальному провадженні №0000059 від 21 жовтня 2015 року документальної податкової перевірки.

Тобто, предметом спору у справі № 812/1307/17 були інші правовідносини.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 315, 320, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова складена в повному обсязі 04 грудня 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна