Справа № 819/2285/15
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 листопада 2018 року

Київ

справа №819/2285/15

касаційне провадження №К/9901/26167/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Тернопільській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 (головуючий суддя - Заверуха О.Б., судді: Гінда О.М., Старунський Д.М.) у справі №819/2285/15 за позовом ОСОБА_1 до Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у серпні 2015 року звернулася до адміністративного суду з позовом до Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.07.2015 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 34000грн.

Тернопільський окружний адміністративний суд постановою від 17.09.2015 адміністративний позов залишив без задоволення.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 04.10.2016 скасував постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.09.2015 та ухвалив нове судове рішення про часткове задоволення позову. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 06.07.2015 № в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій на підставі абзацу 10 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР в сумі 17000грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Чортківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби в Тернопільській області звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просила ухвалити рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 15, 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Зокрема, зазначає, що судом апеляційної інстанцій безпідставно проігноровано встановлені відповідачем під час здійснення контрольного заходу обставини щодо зберігання тютюнових виробів у місці зберігання, не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга податкового органу не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено такі обставини.

Чортківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби в Тернопільській області проведено фактичну перевірку магазину, в якому здійснює діяльність Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої складено акт від 19.06.2015.

У вказаному акті перевірки викладено висновки про порушення позивачем вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР, а саме:

реалізація однієї пачки цигарок за ціною 13грн. без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами;

зберігання тютюнових виробів (в тому числі: без марок акцизного збору встановленого зразка в сумі 495,5грн., з марками акцизного збору в сумі 456,87грн.) у місці зберігання, не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Зазначені висновки податкового органу слугували підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 06.07.2015 № про застосування фінансових санкцій в загальній сумі 34000грн., в тому числі:

в сумі 17000грн. на підставі частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР (роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності ліцензій);

в сумі 17000грн. на підставі частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР (зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що матеріали справи підтверджують факт вчинення позивачем встановлених під час перевірки порушень, що не заперечується позивачем.

Суд апеляційної інстанції не погодився з висновком суду першої інстанції щодо правомірності застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, оскільки перевіркою встановлено наявність товару (тютюнових виробів) в місці реалізації, що не є місцем зберігання у розумінні Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР, у зв'язку з чим скасував рішення суду першої інстанції та задовольнив позов лише в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.07.2015 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17000грн. (за зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру).

Відповідно до частин дванадцятої та тридцять п'ятої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. Зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Частиною другою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:

роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень;

зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 1700 гривень.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 28.05.2002 №251.

Пунктом 1.1 цього Порядку визначено, що Єдиний державний реєстр місць зберігання - це перелік місць, що використовуються для зберігання спирту, та приміщень, що використовуються для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі - місце зберігання), який містить відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку до Єдиного реєстру вносяться, зокрема, місця зберігання тютюнових виробів.

Наведені у статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР визначення місця торгівлі як місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів, та місця зберігання як місця, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання, не дають підстави для висновку про взаємовиключність цих місць.

Тобто за певних обставин місце зберігання та місце реалізації можуть знаходитись за однією адресою і тоді суб'єкт господарювання відповідно до частини тридцять восьмої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) звільняється від обов'язку вносити до Єдиного реєстру таке місце зберігання алкогольних напоїв.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами в магазині, в якому здійснювалась перевірка, без отримання відповідної ліцензії.

Враховуючи, що така торгівля тютюновими виробами здійснювалась позивачем без достатніх на те правових підстав, магазин не може вважатися місцем здійснення торгівлі, яке в розумінні Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР не підлягає внесенню до Єдиного реєстру.

За таких обставин, доводи відповідача про наявність у діях позивача ознак складу правопорушення для притягнення його до відповідальності у вигляді штрафу за порушення порядку здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами та порядку зберігання тютюнових виробів згідно з частиною другою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) є цілком обґрунтованими.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції скасував постанову суду першої інстанції, яка відповідає закону.

Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 341, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Тернопільській області задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 у справі №819/2285/15 скасувати.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.09.2015 у справі №819/2285/15 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк