Справа № 2340/3865/18
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року справа № 2340/3865/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження в місті Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України, державної екологічної інспекції у Черкаській області про стягнення середнього заробітку за час затримки у поновленні на роботі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції України, державної екологічної інспекції у Черкаській області, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить:

- стягнути з Державної екологічної інспекції України через державну екологічну інспекцію у Черкаській області на користь позивача середній заробіток за час затримки у поновленні на роботі за період з 31 березня 2018 року по 23 серпня 2018 року в сумі 64465 грн. 12 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 у справі №821/3861/15-а ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Черкаській області головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області з 27 листопада 2015 року. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.08.2016 у справі №823/850/16 стягнуто з Державної екологічної інспекції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 листопада 2015 року по 16 червня 2016 року включно у розмірі 26710 грн. 40 коп. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 22.12.2016 у справі №823/1715/16 стягнуто з Державної екологічної інспекції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки у поновленні на роботі за період з 17 червня 2016 року по 22 грудня 2016 року у розмірі 25728 грн. 40 коп. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.05.2017 у справі №823/501/17 стягнуто з Державної екологічної інспекції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки у поновленні на роботі за період з 23 грудня 2016 року по 23 травня 2017 року у розмірі 19836 грн. 40 коп. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 26.10.2017 у справі №823/1553/17 стягнуто з Державної екологічної інспекції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки у поновленні на роботі за період з 24 травня 2017 року по 26 жовтня 2017 року у розмірі 21 211 грн 20 коп.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 09.08.2018 у справі №823/1557/18 стягнуто з Державної екологічної інспекції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки у поновленні на роботі за період з 26 жовтня 2017 року по 30 березня 2018 року у розмірі 62 520 грн 92 коп.

Проте, постанова Одеського апеляційного адміністративного суду в частині поновлення позивача на посаді виконана лише 24.08.2018, тому на підставі ст. 236 Кодексу законів про працю України позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виконання судового рішення з урахуванням підвищення посадових окладів начальника Державної екологічної інспекції у Черкаській області.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов та просила його задовольнити.

Відповідач Державна екологічна інспекція у Черкаській області, подав відзив проти адміністративного позову, в якому вказує, що оскільки відповідач надавав суду довідку про середній заробіток позивача від 19.05.2016 №11-40/1348, яка вже була предметом дослідження як судами першої так і апеляційної інстанції, і покладена в основу судових рішень в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримки у поновленні на роботі, тому підстав для стягнення середнього заробітку виходячи з нових окладів немає.

Відповідач не погодився з доводами позивача стосовно коригування його середньомісячної заробітної плати на коефіцієнт підвищення тому, що такі положення поширюються на випадки, коли за працівником зберігалась заробітна плата. Оскільки позивач звільнений з роботи, то він не був працівником установи, а відтак за ним не могла зберігатися заробітна плата.

Аналогічні розяснення надані листом від 11.05.2018 №3394/01-24/2896 управління Держпраці у Черкаській області.

Також відповідач звернув увагу, що наказом Державної екологічної інспекції України від 25.07.2018 № 222-о ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Черкаській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області.

30 липня 2018 року ОСОБА_1 ознайомлено з наказом про поновлення його на посаді та вручено копію, що зафіксовано актом про відмову від підписання.

Відповідач Державна екологічна інспекція України, подав відзив на адміністративний позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю зважаючи на ту обставину, що Державна екологічна інспекція України вчинила в межах компетенції всіх необхідних дій для виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2017 у справі №821/3861/15-а щодо поновлення на посаді ОСОБА_1, але сам ОСОБА_1 відмовився від запропонованої посади начальника Державної екологічної інспекції у Черкаській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища на період відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_2 до досягнення нею трирічного віку.

В подальшому наказом Державної екологічної інспекції України від 25.07.2018 № 222-о «Про поновлення ОСОБА_1Г.» позивача поновлено на посаді та в той же день повідомлено про це.

30.07.2018 Державна екологічна інспекція у Черкаській області склала акт про відмову підписання, яким повідомляє Держекоінспекцію, що 30.07.2018 заступником начальника Державної екологічної інспекції у Черкаській області ОСОБА_3, головним спеціалістом по роботі з персоналом ОСОБА_4 та завідувачем господарством ОСОБА_5 ознайомлено ОСОБА_1 з наказом та вручено його копію, але від підпису про ознайомлення ОСОБА_1 відмовився.

Листом від 09.08.2018 №5-10-5303 ОСОБА_1 зобовязано прибути до Держекоінспекції, однак тільки листом від 22.08.2018 позивач повідомив, що знаходиться на стаціонарному лікуванні і зможе приступити до виконання своїх обовязків після завершення курсу лікування.

ОСОБА_1 зявився на робочому місці тільки 19.09.2018, підтвердження, що проходив лікування не надав, тобто з 25.07.2018 по 19.09.2018 ОСОБА_1 відсутній на робочому місці без поважних причин, що підтверджується актами про відсутність.

Наведене на думку відповідачів вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

Позивач подав відповідь на відзив, в якому не погодився з доводами відповідачів та наполягав на задоволенні позову.

У запереченні на відповідь відповідач Державна екологічна інспекція у Черкаській області просила відмовити в задоволенні позову з посиланням на безпідставність доводів, викладених у відповіді на відзив.

Представник позивача в ході судового спору наполягала на задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача Державної екологічної інспекції у Черкаській області, заперечувала проти задоволення позову.

Представник відповідача Державної екологічної інспекції України, в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Усною ухвалою від 27.11.2018 із занесенням до протоколу судового засідання суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження без виклику учасників.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що наказом Державної екологічної інспекції України від 27.11.2015 № 376-0 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Державної екологічної інспекції у Черкаській області - головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області за систематичне невиконання без поважних причин трудових обовязків, покладених на нього трудовим договором, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 у справі №821/3861/15-а адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Державної екологічної інспекції України від 27.11.2015 №376-0 «Про звільнення ОСОБА_1Г.», поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Черкаській області головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області з 27 листопада 2015 року; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.08.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2016, у справі №823/850/16 адміністративний позов задоволено повністю: стягнуто з Державної екологічної інспекції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 листопада 2015 року по 16 червня 2016 року включно у розмірі 26710 грн. 40 коп.; постанова в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 4222 грн. 60 коп. допущена до негайного виконання.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 22.12.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2017, у справі №823/1715/16 адміністративний позов задоволено частково: стягнуто з Державної екологічної інспекції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки у поновленні на роботі за період з 17 червня 2016 року по 22 грудня 2016 року у розмірі 25728 грн. 40 коп.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.05.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017, у справі №823/501/17 адміністративний позов задоволено частково: стягнуто з Державної екологічної інспекції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки у поновленні на роботі за період з 22 грудня 2016 року по 23 травня 2017 року включно у розмірі 19836 грн. 40 коп.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 26.10.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2018, у справі №823/1553/17 адміністративний позов задоволено частково: стягнуто з Державної екологічної інспекції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки у поновленні на посаді за період з 24 травня 2017 року по 26 жовтня 2017 року включно у розмірі 21 211 грн 20 коп.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 09.08.2018 у справі №823/1557/18 стягнуто з Державної екологічної інспекції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки у поновленні на роботі за період з 26 жовтня 2017 року по 30 березня 2018 року у розмірі 62 520 грн 92 коп. Вказана постанова суду не набрала законної сили.

Державна екологічна інспекція України прийняла наказ №222-о від 25.07.2018 «Про поновлення ОСОБА_1Г.», яким поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Черкаській області головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області з 27 листопада 2015 року та скасовано наказ Державної екологічної інспекції України №376-о від 27 листопада 2015 року «Про звільнення ОСОБА_1Г.».

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Ця норма передбачає обовязок власника, а у сфері публічно-правових правовідносинах - субєкта владних повноважень, виплатити працівникові середній заробіток або різницю в заробітку за весь час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. В цьому випадку орган, який розглядав спір, виносить ухвалу про виплату вказаного відшкодування.

Зазначена норма не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Закон повязує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Отже, підставою для виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку є затримка власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі.

Згідно ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Разом з тим, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді не виконано.

Частиною четвертою статті 257 КАС України законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Цим підкреслюється винятковість саме примусового виконання рішення адміністративного суду.

Відповідно до ст. 5 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Правова природа діяльності органів державної виконавчої служби та її основне призначення полягає саме в примусовому виконанні рішень суду, в тому числі постанов судів про поновлення на посадах у відносинах публічної служби, які набрали законної сили, що і є підставою для негайного їх виконання. Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обовязок. Зокрема, зазначений обовязок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. В таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч. 2 ст. 65 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження»).

З огляду на те, що постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 у справі №821/3861/15-а в частині поновлення позивача на посаді своєчасно не виконана, суд вважає, що згідно ст. 236 КЗпП України позивач має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на посаді.

Пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі Порядок № 100) обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у звязку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку №100 передбачено, що для нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

В силу положень ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини щодо розміру середньоденної заробітної плати позивача встановлені, зокрема, в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2016 у справі №823/850/16 та відповідно до частини 1 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України не потребують доказування у справі № 823/1557/18.

Наведеним судовим рішенням встановлено, що відповідно до довідки Державної екологічної служби у Черкаській області від 19.05.2016 № 11-40/1348 середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 за останні два календарні місяці перед місяцем звільнення складає 4222 грн. 60 коп., середньоденна 196 грн. 40 коп.

Разом з тим суд враховує, що відповідно до абзацу 8 п. 2 Порядку №100 у разі коли зміна структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівників органів державної влади та органів місцевого самоврядування відбулася у період, протягом якого за працівником зберігається середня заробітна плата, а також коли заробітна плата у розрахунковому періоді не зберігається, обчислення середньої заробітної плати провадиться з урахуванням виплат, передбачених працівникові згідно з умовами оплати праці, що встановлені після підвищення посадових окладів.

Оскільки судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено право позивача на отримання середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, тому суд дійшов висновку, що за позивачем зберігається гарантія отримання середньої заробітної плати.

Наведене вказує на необхідність обчислення середньої заробітної плати з урахуванням виплат, передбачених позивачеві згідно з умовами оплати праці, що встановлені після підвищення посадових окладів.

Постановою КМУ № 292 від 6 квітня 2016 року «Деякі питання оплати державних службовців у 2016 році» з 1 травня 2016 року підвищено посадові оклади державних службовців.

Згідно з довідкою Державної екологічної інспекції України за №4-12-4428 від 09.07.2018 за умови перебування позивача на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Черкаській області його середня заробітна плата повинна складати з 01.01.2018 14000,00 грн.

За змістом п. 10 Порядку №100 у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення.

Коефіцієнт, на який необхідно прокоригувати виплати, які враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, розраховується шляхом ділення окладу (тарифної ставки), встановленого після підвищення, на оклад (тарифну ставку) до підвищення.

Враховуючи зазначене коригувальний коефіцієнт складає для позивача з 01.01.2018 3,31549282 (14000/4222,6).

Суд встановив, що час затримки у поновленні на роботі за період з 31 березня 2018 року по 23 серпня 2018 року становить 99 робочих днів.

Середній заробіток позивача за час затримки у поновленні на роботі з урахуванням коефіцієнта коригування складає 64465 грн. 12 коп. (196,4х99х3,31549282 =64465,12).

При цьому, суд відхиляє доводи відповідачів щодо належного повідомлення позивача про його поновлення на роботі, оскільки доказів поштового отримання ним копії наказу про поновлення на роботі не надано, а направлення листів на електронну пошту не передбачено вимогами чинного в Україні законодавства та не засвідчує їх отримання і перегляд змісту.

В свою чергу, акт від 30.07.2018 про відмову від підпису не є належним доказом вручення позивачу копії наказу про поновлення на роботі, тому що згідно відомостей, які містяться у виписці комунального закладу «Черкаська обласна лікарня» Черкаської обласної ради» №9203 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 30.07.2018 по 23.08.2018.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки в поновленні на роботі з 31 березня 2018 року по 23 серпня 2018 року включно.

Суд вважає необґрунтованим посилання відповідачів на лист управління Держпраці у Черкаській області від 11.05.2018 року № 3394/01-24/2896, відповідно до якого за ОСОБА_1 не зберігається середня заробітна плата , не застосовується постанова КМ України «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» для визначення нового середнього заробітку та не застосовується коригувальний коефіцієнт підвищення до середньої заробітної плати, так як даний лист не є нормативно правовим документом та не є обовязковим для застосування, крім того, зміст вищевказаного листа суперечить нормам чинного законодавства, зазначеним вище.

Указом Президента України від 13.04.2011 №454/2011 затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію України, згідно з п.п.12 п.10 якого голова Держекоінспекції України: призначає на посади за погодженням із Міністром екології та природних ресурсів України (далі Міністр) та головами відповідних місцевих державних адміністрацій, звільняє за погодженням з Міністром з посад керівників територіальних органів Держекоінспекції України, призначає на посади та звільняє з посад за погодженням з Міністром заступників керівників територіальних органів Держекоінспекції України.

Суд зазначає, що затримка виконання рішення суду від 16.06.2016 у справі №821/3861/15-а в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді виникла з вини Державної екологічної інспекції України, але середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в частині поновлення на роботі підлягає стягненню саме з відповідача у справі - Державної екологічної інспекції у Черкаській області, оскільки виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду покладається на установу, в якій особа працювала перед звільненням.

Посада начальника Державної екологічної інспекції у Черкаській області передбачена штатним розписом цієї установи. При цьому Державна екологічна інспекція України є самостійною бюджетною установою, не має передбачених бюджетних асигнувань та не виплачує керівникам територіальних органів заробітну плату.

Таким чином, оскільки роботодавцем позивача є саме Державна екологічна інспекція у Черкаській області, суд вважає, що саме остання зобовязана відшкодувати позивачеві середній заробіток за час затримки виконання судового рішення у справі №821/3861/15-а.

При цьому, особливий механізм призначення на посаду начальника Державної екологічної інспекції у Черкаській області не вказує на те, що виплата коштів позивачеві має здійснюватись Державною екологічною інспекцією України.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державної екологічної інспекції України (01042, м. Київ, Новопечерський пров. 3, корпус 2 ) через Державну екологічну інспекцію у Черкаській області (18008 м. Черкаси, вул. Вернигори, 17, ) на користь ОСОБА_1 (18000 м. Черкаси, вул. Гоголя. 290, кв. 118, РНОКПП НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки у поновлені на роботі за період з 31.03.2018 по 23.08.2018 у сумі 64 465 (шістдесят чотири тисячі чотириста шістдесят пять) 12 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя В.В. Гаращенко