Справа № 357/7457/18
Суддя: Дубановська І. Д.
Дата ухвалення: 2018-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/7457/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку спрощеного позовного провадження)

03 грудня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Дубановська І. Д. ,

при секретарі Огер О. А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2018 року до суду надійшов адміністративний позов, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17.10.2018 року, ОСОБА_1 просив:

1) визнати протиправним рішення Управління патрульної поліції в м. Києві щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 461762 ;

2) скасувати справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 461762 від 28.06.2018 року;

3) закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що постанова складена з порушенням закону, оскільки порушень Правил дорожнього руху України він не вчиняв, працівник поліції невірно кваліфікував його дії, склав її у автомобілі без його участі, не зазначв в ній опис обставин вчинення адміністративного правопорушення, під час розгляду справи не склав акт огляду транспортного засобу, не опитав свідків.

Відповідач заперечував проти позову.

Свої заперечення обґрунтовував тим, що постанова, яку позивач просив скасувати в позові, серія НК № 967209 від 07.05.2018 року скасована та Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції є неналежним відповідачем, оскільки не є юридичною особою.

Розгляд справи відбувався в судових засіданнях.

16.07.2018 року судове засідання відкладене у звязку із неявкою учасників справи.

15.08.2018 року за клопотанням представника позивача судове засідання відкладене на іншу дату.

17.10.2018 року за клопотанням представника позивача судове засідання відкладене на іншу дату.

03.12.2018 року в суд зявився представник позивача, відповідач свого представника не направив, причини неявки не повідомив, суд вирішив проводити розгляд справи за відсутності його представника. В судовому засіданні представник позивача у вступному слові підтримав позов з урахуванням уточнень, суд дослідив матеріали справи та видалився до нарадчої кімнати.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 28.06.2018 року інспектором третього батальйону пятої роти управління патрульної поліції у м. Київ Департаменту патрульної поліції капітаном поліції ОСОБА_4 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАА № 461762.

Відповідно до п. 6 постанови: «28.06.2018 23:20:40 м. Київ вул. Зодчих 67 порушення правил дорожнього руху чим порушив п. 31.4 ПДР керування водієм транспортним засобом, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації».

За вчинення вказаних дій ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу 680 грн.

При вирішенні спору, суд керується наступним.

Згідно п. 31.4 Правил дорожнього руху України встановлено, що в разі наявності технічних несправностей, або не відповідності вимогам, встановленим у даному пункті, експлуатація транспортних засобів забороняється.

Відповідно до п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортного засобу в разі, якщо: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Згідно ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що відповідальність за вказаною нормою наступає у разі, якщо водій керує транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів та має несправності або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, ч. 6 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП розгляд правопорушень передбачених ч. 1, 6 ст. 122 КУпАП віднесений до компетенції органів Національної поліції.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Суд зазначає, що у зазначеній нормі перед сполучником «та» вжитий розділовий знак «кома». Частини речення, які він розділяє є незалежними один від одного.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не складається: 1) за вчинення адміністративних правопорушень розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції; 2) за адміністративні правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі; 3) за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Офіційного тлумачення зазначеної норми Конституційним Судом України не надавалось.

Згідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При цьому, слід зауважити, що відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що законом передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена в порядку встановленому ст. 258 КУпАП має містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Судом встановлено, що спірна постанова таких відомостей не містить.

Суд зазначає, що відповідачем не спростовано, що причиною ухвалення спірного рішення була відсутність освітлення заднього номеру транспортного засобу. В такому випадку, правопорушення вчинене позивачем мало бути кваліфіковане за ч. 6 ст. 121 КУпАП, а не за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Отже, працівник відповідача невірно кваліфікував дії ОСОБА_1 та склав спірну постанову із порушенням ст. 283 КУпАП.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що мав бути складений акт огляду транспортного засобу, оскільки законом такого обовязку не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, вказаною нормою надано суду право закривати справи про адміністративне правопорушення.

За викладених обставин, позов слід задовольнити частково.

В частині визнання протиправним рішення Управління патрульної поліції в м. Києві слід відмовити, оскільки це підрозділ Департаменту патрульної поліції та ним не приймалось жодних рішень відносно позивача.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 241-246, 255, 286, 293, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАА № 461762 від 28.06.2018 року

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку повністю або частково до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складене в нарадчій кімнаті та проголошене 03.12.2018 року.

СуддяОСОБА_5