Справа № 725/5516/18
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/5516/18

Головуючий у 1-й інстанції: Нестеренко Є.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

05 грудня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 06 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 05 жовтня 2018 у справі про порушення митних правил №2222/4800/18, якою його було визнано винним у вчиненні правопорушення за статтею 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 650001,87 грн.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06 листопада 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про повне задоволення адміністративного позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Так, апелянт вказує на те, що в його діях відсутній склад правопорушення, а саме пред'явлення паспорту громадянина Румунії та був відсутній умисел по ухиленню від сплати митних платежів, оскільки позивачу не було роз'яснено, який саме паспорт потрібно пред'явити. Щодо митної вартості, то апелянт зазначає, що в матеріалах справи про порушення митних правил не міститься відомостей про якусь митну вартість товару (транспортного засобу), який ввозився позивачем.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України та враховуючи ч.5 ст. 286 КАС України, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 27 липня 2018 року головним державним інспектором-кінологом ВКЗ УПМП та МВ Чернівецької митниці ДФС Козак О.М. складено відносно позивача протокол про порушення митних правил №2222/40800/18.

Зі змісту протоколу вбачається, що 27 липня 2018 року о 00 год. 10 хв. на територію п/п «Порубне» в зону митного контролю вїхав легковий автомобіль марки «TOYOTA RAV4», країна реєстрація Болгарія, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, який слідував з Румунії до України в приватних справах. Крім нього, в даному автомобілі в якості пасажира слідувала громадянка ОСОБА_6. Вказані громадяни до митного контролю надали контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору». До митного контролю громадянин ОСОБА_2 подав закордонний паспорт громадянина Румунії НОМЕР_4, виданий 23.12.2014 року, поліцією м.Сучава, на імя ALERGUSH SERGIY, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2, та заявив митний режим «тимчасове ввезення товарів строком на 1 рік».

Під час огляду транспортного засобу та особистих речей в жіночій сумці було виявлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3, виданий 24.01.2012 року органом 7323 на ім'я ОСОБА_2.

Відповідно інформації, яка міститься в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС було встановлено, що 09.07.2017 року ОСОБА_2 ввіз на митну територію України автомобіль марки «TOYOTA RAV4», країна реєстрації Болгарія, реєстраційний номер НОМЕР_1, через пункт пропуску «Порубне-Сірет» митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС, в режимі тимчасового ввезення в термін до 1 року, використовуючи закордонний паспорт громадянина Румунії НОМЕР_4, виданий 23.12.2014 року, поліцією м.Сучава на ім'я ALERGUSH SERGIY.

Згідно поданого до митного контролю паспорта громадянина Румунії на ім'я ОСОБА_2 НОМЕР_4, виданий 23.12.2014 року, поліцією м. Сучава та виявленого паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3, виданий 24.01.2012 року, органом 7323, на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, під час переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України особа надавала документ, який є підставою для несплати митних платежів при ввезенні транспортних засобів особистого користування, маючи статус «резидента».

На підставі вказаних митним органом обставин, постановою по справі про порушення митних правил №2222/40800/18 від 05.10.2018 громадянина ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме: 650001 грн. 87 коп.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно було визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, оскільки позивач маючи статус громадянина-резидента вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати обов'язкових платежів, а також правомірно накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 650001 грн. 87 коп., так як відповідачем правильно визначено митну вартість ввезеного позивачем транспортного засобу, відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до ч.3 ст.380 Митного кодексу України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об'єктом оподаткування митними платежами.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що необхідність сплати особою митних платежів при ввезенні на територію України транспортного засобу для особистого користування або звільнення від їх сплати залежить від того чи є особа резидентом, чи нерезидентом і встановлюється митним органом при ввезенні автомобіля на територію України.

Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_2 під час ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «TOYOTA RAV4», країна реєстрації Болгарія, реєстраційний номер НОМЕР_1 в режимі "тимчасового ввезення товарів строком на 1 рік" відповідно до ст.380 МК України в порядку, передбаченому для громадян-нерезидентів, пред'явив митному органу паспорт громадянина Румунії.

Відповідно до п. 50 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Згідно з п. 1 ст. 2 Закону України "Про громадянство України," якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач має паспорт громадянина України та паспорт громадянина Румунії. Однак, згідно паспорта громадянина України останнє місце проживання позивача зареєстроване на території України 11.04.2006.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах позивач визнається громадянином України та має статус громадянина-резидента, а тому зобов'язаний дотримуватися митних правил встановлених для громадян (резидентів) України.

Таким чином, колегія суддів погожується з висновками суду першої інстанції щодо наявності у позивача обов'язку сплати всіх необхідних митних платежів при тимчасовому ввезенні на територію України транспортних засобів особистого користування.

Доводи апелянта щодо відсутності умислу по ухиленню від сплати митних платежів, так як йому не було роз'яснено який саме паспорт потрібно пред'явити, колегія суддів відхиляє, оскільки рахує, що при наявності паспортів двох держав - України та Румунії, громадянин України (резидент) ОСОБА_2 свідомо подав саме паспорт громадянина Румунії як підставу для тимчасового ввезення автомобіля без сплати митних платежів

Таким чином, саме на ухилення від сплати обов'язкових платежів були спрямовані дії позивача, що підтверджує наявність в діях позивача умислу на вчинення правопорушення, склад якого передбачений ст. 485 МК України.

Проте, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про правомірність визначення розміру митних платежів у справі про порушення митних правил з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом п.1 ч. 1 статті 50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

Положеннями ст.49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За нормами статті 57 глави 9 МК України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази про встановлення митним органом відомостей про митну вартість ввезеного позивачем транспортного засобу.

Проте, як слідує із постанови в справі про порушення митних правил №222/40800/18 від 05.10.18 при визначенні розміру несплачених митних платежів уповноважений орган керувався службовою запискою №969/24-70-19-30 від 09.08.2018.

Однак, вказана службова записка відсутня в матеріалах справи, що не дає можливості встановити відомості на підставі яких відповідач визначав митну вартість транспортного засобу.

Крім того, щодо посилання суду першої інстанції на Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 7.53.5 Методики, дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, однак додаткові дані, які використовувалися під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або висновок експерта.

Тому, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, що митним органом не дотримано правила Методики, а саме включення довідкових даних отриманих з ресурсів мережі Інтернет у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта, оскільки в матеріалах справи взагалі відсутній звіт(акт) про оцінку або висновок експерта про визначення митної вартості транспортного засобу.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що уповноваженою посадовою особою митного органу не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України, а саме не встановлено належним чином митну вартість транспортного засобу, що спростовує висновки суду першої інстанції щодо правомірності визначення відповідачем митної вартості транспортного засобу.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі та підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 06 листопада 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України від 05 жовтня 2018 року в справі про порушення митних правил за №2222/40800/18 про визнання ОСОБА_2 винним у вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 650001 грн. 87 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Загороднюк А.Г.