Справа № 686/10324/17
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2018-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/10324/17

Головуючий у 1-й інстанції: Мороз В.О.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

20 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: Окарської І.В.,

представника третьої особи: ОСОБА_5,

представника третьої особи: ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2018 року (ухвалене 14 червня 2018 року, повний текст рішення складено 23 червня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Хмельницької міської ради, Управління архітектури та містобудування Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Хмельницької міської ради, Управління архітектури та містобудування Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, з урахуванням уточнень позовних вимог про визнання нечинним та скасування рішення Постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва Хмельницької міської ради щодо надання дозволу ОСОБА_7 на збереження самочинного будівництва, викладене у протоколі від 21.12.2016р. №06; зобов'язання Управління архітектури та містобудування Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради подати на розгляд Постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва Хмельницької міської ради висновок про неможливість збереження самочинно збудованого об'єкта - прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1; зобов'язання Постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва Хмельницької міської ради прийняти рішення щодо неможливості збереження самочинного будівництва прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2018 року позов задоволено частково, визнано незаконним та скасовано Рішення Постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва Хмельницької міської ради щодо надання дозволу ОСОБА_7 на збереження самочинного будівництва, викладене у протоколі від 21.12.2016р. №06. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги третя особа зазначає про те, що оскаржуване рішення комісії, викладене у протоколі, не має обов'язкового характеру, носить рекомендаційний характер та не породжує будь-яких прав чи обов'язків для позивача та відповідачів у справі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про те, що оскаржуване рішення дає право забудовнику звернутися до Управління земельних ресурсів та земельної реформи для підготовки проекту рішення з надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність. Водночас, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.11.2008р., яке набрало законної сили 16.12.2008р., але станом на сьогодні виконано не було, зобов'язано ОСОБА_7 знести самочинне будівництво.

Відзиви на апеляційну скаргу від інших учасників справи на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходили, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №46406186 від 27.10.2015 року, житловий будинок загальною площею 63,9кв.м. та житловою площею 39,8кв.м., що розташований по АДРЕСА_1, знаходиться у власності ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно №46405834 від 27.10.2015 року.

Відповідно до Договору про поділ нерухомого майна в натурі та припинення спільної часткової власності р.н. 1102 від 06.08.2015 року житловий будинок по АДРЕСА_2 до серпня 2015 року знаходився у спільній частковій власності ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 В результаті поділу, який посвідчений вищезгаданим договором, утворені чотири самостійні житлові будинки з номерами АДРЕСА_1, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5.

Житловий будинок по АДРЕСА_3 належить ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_11 по 1/3 частці кожному на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_2 від 21.08.2015 р.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3 від 26.08.2016 року, земельна ділянка площею 0,0604га з кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована по АДРЕСА_3, знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_11 на підставі Витягу з рішення Хмельницької міської ради р.н. 52 від 18.05.2016 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20.11.2008р. у справі №2-54440 за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області до ОСОБА_7 (набрало сили 16.12.2008р.) ОСОБА_7 зобов'язано знести самочинне будівництво - прибудову до квартири АДРЕСА_1, оскільки дана прибудова створює ОСОБА_2 перешкоди в користуванні її житловим приміщенням, про що зазначено у мотивувальній частині рішення.

Вказане рішення суду не виконано, а виконавче провадження закінчено у зв'язку з неможливістю його виконання без участі боржника, що підтверджується постановою Державної виконавчої служи Хмельницького міськрайнного управління юстиції від 30.09.2009р.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 06.10.2016 р. Державній архітектурно-будівельній інспекції України відмовлено у поновленні пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа з виконання вищевказаного рішення суду.

ОСОБА_2 неодноразово зверталася з листами до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Хмельницькій області, Хмельницької місцевої прокуратури, Управління архітектури та містобудування Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, Головного управління юстиції у Хмельницькій області з вимогами і скаргами щодо відновлення її порушеного права.

ОСОБА_7 звернулась до Хмельницької міської ради з проханням про збереження самочинного будівництва прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_2 та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під самочинне будівництво даної прибудови, долучивши копію паспорта, довідку про сплату штрафу, наказ про зміну адреси, копію технічного паспорта, копію договору про поділ майна, копію свідоцтва про право власності та технічний висновок від 25.07.2016 р.

На підставі поданих документів, згідно з протоколом від 21.12.2016р. №6, Постійною комісією Хмельницької міської ради з питань самочинного будівництва ОСОБА_7 надано дозвіл на збереження самочинного будівництва прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_2. Комісія прийняла рішення про збереження об'єкта та рекомендує управлінню архітектури та містобудування видати містобудівні умови і обмеження. Замовнику необхідно, згідно з п. 2.1 положення про Порядок розгляду питань, пов'язаних із самочинним будівництвом, звернутися із заявою до Хмельницької міської ради з проханням про збереження об'єкта будівництва та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки під самочинне будівництво прибудови.

Не погодившись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваного рішення та наданні ОСОБА_7 дозволу на збереження самочинного будівництва відповідачем не досліджено дотримання будівельних норм при облаштуванні прибудови, чим порушено права позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно зі ст. 26 Закону № 280/97-ВР до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відносить вирішення питань щодо затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Відповідно до ч.3 ст.12 12 Закону України "Про основи містобудування" місцеві ради вирішують інші питання у сфері містобудування відповідно до закону, а також можуть делегувати вирішення питань, що належать до їх компетенції, своїм виконавчим органам або відповідним місцевим державним адміністраціям.

Рішенням Хмельницької міської ради рішення № 24 від 25.04.2007р. затверджено Положення про порядок розгляду питань, пов'язаних з самочинним будівництвом (далі - Положення).

Відповідно до п.2.1. Положення, якщо забудовник не є власником або користувачем земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, він має право звернутись із заявою до Хмельницької міської ради з проханням про збереження об'єкту та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для закінчення будівництва (у разі незавершеного будівництва) або для експлуатації об'єкта (у разі вже закінченого будівництва).

Згідно з п. 2.2. Положення до заяви додаються установчі документи (для юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців) або копії 1, 2 та 11 сторінок паспорта (для громадян); документи, які підтверджують притягнення забудовника до відповідальності за правопорушення земельного законодавства у сфері містобудування; технічний висновок спеціалізованої ліцензованої проектної організації, яка має право їх надавати, щодо відповідності стану будівельних конструкції державним будівельним нормам та правилам, з обов'язковим зазначенням відсотку готовності об'єкта; висновки державних органів, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, правил охорони праці відносно відповідності об'єкта чинному законодавству - для юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців); нотаріально завірену заяву про зобов'язання забудовника нести усі витрати та ризики, пов'язані із оформленням самочинного будівництва, та відсутність у забудовника жодних вимог про відшкодування збитків, пов'язаних із можливою відмовою у збереженні об'єкта, який самочинно збудовано або будівництво якого розпочато самочинно, та відмовою у наданні міською радою дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки (наданні земельної ділянки в оренду) під таким об'єктом.

Відповідно до п.2.4 Положення, Управління архітектури та містобудування аналізує усі подані забудовником документи та разом із своїм висновком щодо можливості збереження самочинно збудованого об'єкта надає їх на розгляд Постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва. У разі невідповідності об'єкта встановленим державним будівельним, протипожежним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, управління архітектури та містобудування готує висновок про неможливість збереження самочинно збудованого об'єкта та подає його на розгляд Постійнодіючої комісії з питань самочинного будівництва.

Згідно з п. 2.6 Положення, постійно діюча комісія з питань самочинного будівництва за результатам поданих управлінням архітектури та містобудування матеріалів приймає щодо об'єкта містобудування одне з наступних рішень: а) щодо можливості збереження самовільно збудованого об'єкта (або завершення самовільно розпочатого будівництва) та рекомендує управлінню містобудування та архітектури, з урахуванням ст. 376 Цивільного кодексу України, підготувати документи передбачені пунктом 2.7 цього Положення; б) щодо можливості збереження самочинно збудованого об'єкта та доцільності визнання за територіальною громадою міста Хмельницького в особі міської ради права власності на нерухоме майно, яке самовільно збудоване на земельній ділянці, якою відповідно до Земельного кодексу України розпоряджається Хмельницька міська рада. При цьому, комісія рекомендує відповідним виконавчим органам міської ради вжити вичерпні заходи відповідно до чинного законодавства України; в) щодо неможливості збереження самовільно збудованого об'єкта (або завершення самовільно розпочатого будівництва) та рекомендує відповідним виконавчим органам міської ради та/або органам виконавчої влади вжити вичерпних заходів щодо знесення самочинного будівництва та звільнення земельної ділянки.

Таким чином, з урахуванням п.2.4 Положення при прийнятті рішення про можливість збереження самочинного будівництва відповідач зобов'язаний перевірити дотримання заявником всіх необхідних умов, встановлених законодавством, зокрема, відповідність об'єкта самочинного будівництва будівельним, протипожежним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам.

Водночас, відповідач не провів дослідження вказаних вище обставин.

Суд першої інстанції перевірив наявність підстав для збереження самочинного будівництва та призначив судову будівельно-технічну експертизу.

Відповідно до висновку експерта № 561/018 від 31.05.2018 р. облаштована прибудова ОСОБА_7 до житлового будинку, за адресою АДРЕСА_1 відповідає нормам правових актів у галузі будівництва (ДБН, санітарним нормам, в тому числі ДБН 360-92**) стосовно відстані до житлового будинку ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 та не відповідає згаданим нормам стосовно відстані до межі суміжної земельної ділянки ОСОБА_2 з кадастровим номером НОМЕР_1, а саме: відстань від найбільш виступаючої конструкції стіни прибудови до межі ділянки складає 0,35-0,4 м., що менше 1м., як передбачено пунктом 3.25* ДБН 360-92**. При цьому, витяжна оцинкована труба, яка виведена з приміщення №1 прибудови, частково знаходиться над земельною ділянкою ОСОБА_2, а край карнизного звису конструкції даху прибудови проходить майже над межею ділянки, при цьому не забезпечено влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, які б запобігали стіканню атмосферних опадів з покрівлі прибудови на територію даної ділянки. Технічний стан будівельних конструкцій самочинної прибудови ОСОБА_7 до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 відповідно до будівельних норм та правил за першою групою граничних станів (за несучою здатністю) оцінюється як "нормальний", за другою групою граничних станів (за експлуатаційною придатністю) - як "добрий".

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскаржуване рішення Постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва Хмельницької міської ради є необґрунтованим, тобто прийняте без врахування всіх обставин, що мають значення при вирішенні питання збереження самочинного будівництва.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20.11.2008р. (набрало законної сили 16.12.08р.) у справі №2-54440 за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контрою у Хмельницькій області до ОСОБА_7 відповідача зобов'язано знести самочинне будівництво - прибудову до квартири АДРЕСА_1, яка складається з коридору "8" площею 5,5 кв.м., санвузла "9" площею 3,8 кв.м., житлової кімнати "10" площею 12,5 кв.м., кухні "11" площею 9,1 кв.м., житлової кімнати "12" площею 13,3 кв.м., коридору "13" площею 2,9 кв.м., і привести житлове приміщення у відповідність до вимог проектної документації на квартиру (т.1, а.с.9-10).

Згідно з вказаним рішенням прибудова до квартири побудована апелянтом на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, без відповідного дозволу та належно затвердженого проекту, створює перешкоди іншим мешканцям будинку в користуванні їхніми жилими приміщеннями та підлягає знесенню.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 неодноразово зверталася з листами до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Хмельницькій області, Хмельницької місцевої прокуратури, Управління архітектури та містобудування Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, Головного управління юстиції у Хмельницькій області з приводу виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20.11.2008р. та відновлення її порушеного права.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладених у постановах від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 та від 02 лютого 2016 року у справі №804/14800/14, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

В рішенні Piersack v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що заявник має бути, по можливості, повернений у становище, в якому б він перебував, якби не була порушена стаття 6 Конвенції, таким чином підкреслюючи верховенство обов'язку відновлення status quo ante.

Станом на момент розгляду справи в суді рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20.11.2008р. виконано не було.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

При цьому факт невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, не скасовує вимогу закону про його обов'язковість для всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, фізичних і юридичних осіб та їх об'єднань на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У Рішенні у справі " Христов проти України" від 19 лютого 2009 року Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [GC], N 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

З урахуванням вимог ч.2 ст.2 КАС України при прийнятті оскаржуваного рішення постійно діюча комісія з питань самочинного будівництва Хмельницької міської ради зобов'язана була дослідити та врахувати усі обставини , пов'язані зі збереженням об'єкта самочинного будівництва.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення носить рекомендаційний характер, не порушує прав та не створює обов'язків для позивача, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та виходить з наступного.

Згідно з ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 6-зп від 25.11.97 року частину Другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Згідно з п.2.7. Положення у випадку прийняття постійно діючою комісією з питань самочинного будівництва рішення, передбаченого підпунктом "а" пункту 2.6 цього Порядку, управління земельних ресурсів та земельної реформи, за зверненням забудовника, готує проекти рішень з надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність, користування або оренду для обслуговування об'єкта (у разі самовільно закінченого будівництва) або для завершення будівництва та подальшого обслуговування об'єкта (у разі незавершеного самочинного будівництва), після прийняття яких можуть бути видані містобудівні умови та обмеження у відповідності до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та рішень міської ради.

У зв'язку з цим, за наявності спірного рішення про збереження об'єкта самочинного будівництва, апелянт може звернутися до Управління земельних ресурсів та земельної реформи для підготовки проекту рішення з надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування Рішення Постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва Хмельницької міської ради щодо надання дозволу ОСОБА_7 на збереження самочинного будівництва, викладене у протоколі від 21.12.2016р. №06.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2018 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі та підписана 30 листопада 2018 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.