Справа № 813/1473/18
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1054/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Коваля Р.Й., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року, ухвалене суддею Коморним О.І. у м.Львові о 13:03, повний текст якого складений 22 червня 2018 року, у справі №813/1473/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача - Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якому просив визнати протиправними та скасувати п.2 Наказу начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області №968 від 16.03.2018 «Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області», Наказ начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області №223 о/с «По особовому складу» від 02.04.2018 в частині призначення ОСОБА_1 підполковника поліції на посаду старшого слідчого 1-го відділення (з розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) слідчого відділу Дрогобицького відділу поліції ГУНП, звільнивши з посади заступника начальника Дрогобицького відділу поліції - начальника слідчого відділу ГУНП, поновити на посаді заступника начальника Дрогобицького відділу поліції - начальника слідчого відділу ГУНП.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у висновку службового розслідування, який став підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади, не визначена суть вчиненого саме ним дисциплінарного проступку.

Натомість, висновок службового розслідування містить посилання на існування відносно заступника начальника 1-го відділення (з розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) Дрогобицького ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 кримінального провадження №0000046, відкритого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.

Оскільки висновок службового розслідування не містить фактів невиконання чи неналежного виконання позивачем своїх службових обов'язків, вважає, що такий не вказує на наявність у його діях ознак дисциплінарного проступку, які б могли стати підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади. Позивач зазначає, що на момент його звільнення з посади кримінальне провадження №0000046, відкритого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, триває. Обвинувального вироку у справі не постановлено, ОСОБА_3 не визнаний винним у вчиненні злочину.

Також відповідачем не враховано пояснення позивача щодо постійного перебування на контролі керівництва Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області питання дотримання дисципліни та законності як пріоритетне у службовій діяльності та додані до матеріалів службового розслідування розписки-попередження особового складу СВ Дрогобицького ВП, протоколи оперативних нарад Дрогобицького ВП, відомості про вивчення та доведення до особового складу вимог нормативних документів, що стосуються питань дисципліни та законності діяльності підлеглих працівників.

Відтак, вважає оскаржувані накази у відповідній частині протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано п.2 Наказу № 968 від 16.03.2018 "Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області" Головного управління Національної поліції у Львівській області про накладення на ОСОБА_1, підполковника поліції заступника начальника Дрогобицького відділу поліції - начальника слідчого відділу ГУНП, дисциплінарного стягнення - звільнення з посади.

Визнано протиправним та скасовано Наказ №223 о/с «По особовому складу» від 02.04.2018 Головного управління Національної поліції у Львівській області в частині призначення ОСОБА_1, підполковника поліції, на посаду старшого слідчого 1-го відділення (з розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) слідчого відділу Дрогобицького відділу поліції ГУНП, звільнивши з посади заступника начальника Дрогобицького відділу поліції - начальника слідчого відділу ГУНП.

Поновлено ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 82100; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) на посаді заступника начальника Дрогобицького відділу поліції - начальника слідчого відділу ГУНП з 17.03.2018.

Рішення мотивоване тим, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного п. 2 Наказу №968 від 16.03.2018 "Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області" Головного управління Національної поліції у Львівській області про накладення на ОСОБА_1, підполковника поліції заступника начальника Дрогобицького відділу поліції - начальника слідчого відділу ГУНП, дисциплінарного стягнення - звільнення з посади у відповідності до вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій і рішень.

Як наслідок, виданий у подальшому для реалізації п. 2 Наказу №968 від 16.03.2018 "Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області" Наказ №223 о/с «По особовому складу» від 02.04.2018 Головного управління Національної поліції у Львівській області в частині призначення ОСОБА_1, підполковника поліції, на посаду старшого слідчого 1-го відділення (з розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів), слідчого відділу Дрогобицького відділу поліції ГУНП, звільнивши з посади заступника начальника Дрогобицького відділу поліції - начальника слідчого відділу ГУНП є також неправомірним і підлягає скасуванню.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про поновлення його на посаді заступника начальника Дрогобицького відділу поліції - начальника слідчого відділу ГУНП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що службове розслідування проведено на законних підставах, відповідно до вимог Статуту, Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в ОВС України, затвердженої наказом МВС №230 від 12.03.2013, повно та об'єктивно, жодних порушень у його проведенні немає, у строк, визначений чинним законодавством, оформлене висновком службового розслідування №80, затвердженим начальником ГУНП 28.02.2018. При визначенні дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади були враховані числення дисциплінарні стягнення, внесені до послужного списку ОСОБА_1

Дисциплінарне стягнення виконано не пізніше місяця з дня його накладення, що відповідає ч.1 ст.18 Дисциплінарного статуту.

Скаржник зазначає, що дії посадових осіб ГУНП у Львівській області вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Правовий порядок в Україні за визначенням ст. 19 Конституції України ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізує програми професійно - технічного навчання, підготовки та перепідготовки кадрів відповідно до суспільних програм. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 55 Конституції України). Кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Загальні правові засади і гарантії здійснення громадянами України свого конституційного права на працю визначає Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України).

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Так, судом достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працював в органах внутрішніх справ України з 11.04.2002, на займаній посаді перебував з 08.06.2017.

Відповідачем проведено службове розслідування на підставі наказу ГУНП у Львівській області від 12.02.2018 № 486 за фактом грубого порушення службової дисципліни заступником начальника 1-го відділення (з розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_3 та відкриття прокуратурою Львівської області кримінального провадження №0000046, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, про що складено 28.02.2018 висновок (а.с.24-32).

Згідно даного висновку, складеного за наслідком службового розслідування, відомості, які стали підставою його проведення, слід вважати такими, що знайшли своє підтвердження, а за грубе порушення службової дисципліни, ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, зокрема п.4 розділу V Положення про організацію діяльності органів досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 № 570, що виразилось у відсутності належного дієвого контролю за діяльністю підлеглих, і також неналежну організацію роботи ввіреного органу досудового розслідування, на начальника відділу поліції - начальника СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 слід накласти дисциплінарне стягнення - звільнення з посади.

У подальшому відповідачем видано наказ №968 від 16.03.2018 "Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області", згідно п.2 якого за грубе порушення службової дисципліни, ст. 18 ЗУ "Про Національну поліцію", щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, зокрема п.4 розділу V Положення про організацію діяльності органів досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 №570, що виразилось у відсутності належного дієвого контролю за діяльністю підлеглого, а також належну організацію роботи ввіреного органу досудового розслідування, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення з посади (а.с.9).

На виконання наказу №968 від 16.03.2018 Головним управлінням НП у Львівській області видано наказ №223 о/с «По особовому складу» від 02.04.2018, згідно з яким позивача призначено на посаду старшого слідчого 1-го відділення (з розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) слідчого відділу Дрогобицького відділу поліції ГУНП, звільнивши з посади заступника начальника Дрогобицького відділу поліції начальника слідчого відділу ГУНП.

Позивач, вважаючи п.2 Наказу начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області №968 від 16.03.2018 «Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області», наказ начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області №223 о/с «По особовому складу» від 02.04.2018 в частині призначення ОСОБА_1 підполковника поліції на посаду старшого слідчого 1-го відділення (з розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) слідчого відділу Дрогобицького відділу Дрогобицького відділу Поліції ГУНП, звільнення з посади заступника начальника Дрогобицького відділу поліції - начальника слідчого відділу ГУНП протиправними, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію».

Згідно з ч.1 ст. 48 Закону України «Про Національну поліцію» призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у ст.47 вказаного Закону.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 18 цього ж Закону визначено, що поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до 19 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Водночас пунктом 9 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 № 901-VIII визначено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

В розумінні статті 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно з статтею 7 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно з статтею 5 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання (стаття 13 вказаного Закону).

Враховуючи вищезазначені приписи, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника можуть застосовуватись заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з статтею 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 № 230 (далі - Інструкція).

Розділом ІІ Інструкції визначено підстави для проведення службового розслідування.

Так, відповідно до пункту 2.1 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи РНС) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Пунктами 8.1, 8.3 Інструкції встановлено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла(и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим; посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що притягненню до дисциплінарної відповідальності повинно передувати встановлення факту невиконання (неналежного виконання) особою рядового і начальницького складу обов'язків або вчинення ним дисциплінарного проступку, а вид дисциплінарного стягнення повинен обиратись з врахуванням характеру та обставин вчиненого проступку, його наслідків, попередньої поведінки, кваліфікації тощо та бути співмірним дисциплінарному проступку.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішень та дій суб'єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч.2 ст. 2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

Судом встановлено, що дисциплінарне стягнення "звільнення з посади" накладене на позивача п.2 наказу №968 від 16.03.2018 "Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області" за відсутність належного дієвого контролю за діяльністю підлеглого, а також неналежну організацію роботи ввіреного органу досудового розслідування.

Підставою для видання спірного наказу є висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни заступником начальника 1-го відділення (з розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_3 та відкриття прокуратурою Львівської області кримінального провадження № 0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.

Позивач у наданих поясненнях, відібраних в ході службового розслідування, зазначив, що цього дня спільно з начальником Дрогобицького ВП полковником поліції ОСОБА_4 та заступником начальника Дрогобицького ВП майором поліції ОСОБА_5 знаходились на звірці в ГУНП у Львівській області. В телефонній розмові йому стало відомо, що цього ж дня, в м.Дрогобичі по вул. 22 січня, 30, неподалік адмінбудівлі Дрогобицького ВП, працівниками СБУ та прокуратури Львівської області у межах досудового розслідування у кримінальному провадженні за №000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, був затриманий ОСОБА_3 та у подальшому в межах цього провадження 11.02.2018 ОСОБА_3 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України. Орган досудового розслідування підозрює ОСОБА_3 в пропозиції та обіцянці здійснити вплив на прийняття рішення слідчим 2-го відділення СВ Дрогобицького ВП ГУНП лейтенантом поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 00002701, яке розпочато останнім 28.12.2017 за фактом нанесення тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_7 за ст. 122 ч.І КК України, а саме вплинути на ОСОБА_6 для прийняття рішення про закриття вказаного кримінального провадження.

Зі змісту висновку розслідування слідує, що заступник начальника 1-го відділення (з розслідування тяжких і особливо тяжких злочинів) слідчого відділу Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3, будучи працівником поліції, самоусунувся від виконання функціональних обов'язків, чим допустив грубе порушення службової дисципліни, зокрема основних обов'язків, передбачених ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

Дане порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості капітана поліції ОСОБА_3 та повного ігнорування ним вимог нормативно правових актів МВС України, НП України та Головного управління НП у Львівській області щодо неухильного дотримання службової дисципліни, та через відсутність належного дієвого контролю за діяльністю підлеглих, а також неналежну організацію роботи ввіреного органу досудового розслідування, зі сторони начальника 1-го відділення (з розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_8 та заступника начальника відділу поліції - начальника СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1, який на грубе порушення основних обов'язків поліцейського, передбачених ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, зокрема п. 4 розділу V Положення про організацію діяльності органів досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 № 570, неналежно організував роботу підпорядкованого слідчого відділу, штатна (і спискова) чисельність якого є найбільшою по ГУНП, однак показники роботи підпорядкованих працівників за - 17 рік є нижчими середньо обласних, а також протягом минулого року надходили неодноразові скарги та листи реагування органів прокуратури на неналежну кримінально процесуальну діяльність слідчих цього підрозділу та безконтрольність їх керівників, за якими проводились службові розслідування, а підполковника поліції ОСОБА_1 двічі притягнуто до дисциплінарної відповідальності (підтверджується зібраними під час службового розслідування матеріалами, зокрема, характеристиками на підполковника поліції ОСОБА_1).

Слід зазначити, що відповідно до аналізу положень ст.ст. 5, 14 Дисциплінарного статуту ОВС України накладенню дисциплінарного стягнення має передувати доведення вини працівника у вчиненні дисциплінарного проступку.

В той же час, суд звертає увагу на те, що підставою для притягнення дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни.

Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни, свідоме допущення настання несприятливих наслідків внаслідок вчинення особою певних дій чи бездіяльності.

Однак, судом встановлено, що всупереч приписам п.8.3 Інструкції, висновок службового розслідування не містить обґрунтованих відомостей щодо наявність причинного зв'язку між переліченими неправомірними діяннями позивача та скоєним капітаном поліції ОСОБА_3 проступком та їх наслідками; відомостей про вимоги законодавства або посадових обов'язків, які було порушено позивачем, а також про наявність вини позивача у відповідних діях, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також про ставлення до скоєного.

Також колегія суддів вважає необгунтованими доводи, викладені в висновку службового розслідування, про відсутність з боку позивача дієвого повсякденного контролю за службовою діяльністю капітана поліції ОСОБА_3, оскільки сам проступок, за результатами якого було призначене службове розслідування, мав місце в час перебування позивача на звірці в ГУНП у Львівській області та за межами Дрогобицького ВП. Жодних доказів на підтвердження того,що позивач знав або міг знати про злочинні наміри капітана поліції ОСОБА_3 в матеріалах розслідування не зібрано.

Таким чином, доводи висновку не підтверджені повнотою, достатністю, дійсністю та всебічністю, працівниками, що здійснювали перевірку не застосованого жодного правового інструментарію для доведення його вини та за результатами проведеної перевірки складено незаконний, невмотивований, необґрунтований висновок з пропозиціями щодо застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу - звільнення посади.

Водночас судом враховано наявність у позивача на час притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із займаної посади діючих стягнень - зауваження та догана, однак відповідачем не надано обґрунтування правомірності застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного вливу, а не накладення інших видів дисциплінарного впливу, передбачених ст.12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність).

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що накладення п.2 Наказу начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області №968 від 16.03.2018 «Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області» дисциплінарного стягнення "звільнення з посади" є неспівмірним вчиненому позивачем дисциплінарного проступку, було застосоване до позивача без врахування його тяжкості, обставин, за яких його скоєно, заподіяної шкоди, попередньої поведінки особи, її ставлення до виконання службових обов'язків та рівня кваліфікації, що суперечить вимогам статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та має наслідком його скасування.

Відповідно до ст.18 Дисциплінарного статуту ОВС України таке дисциплінарне стягнення як звільнення з (органів внутрішніх справ) поліції, вважається виконаним після видання наказу по особовому складу.

Відтак, наказ начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області №223 о/с «По особовому складу» від 02.04.2018, як похідний від Наказу начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області №968 від 16.03.2018 «Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області», є протиправним та також підлягає скасуванню в частині призначення ОСОБА_1 підполковника поліції на посаду старшого слідчого 1-го відділення (з розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) слідчого відділу Дрогобицького відділу Дрогобицького відділу Поліції ГУНП, звільнення з посади заступника начальника Дрогобицького відділу поліції - начальника слідчого відділу ГУНП.

Таким чином, ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді заступника начальника Дрогобицького відділу поліції - начальника слідчого відділу ГУНП - на посаді, з якої його протиправно звільнено.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року у справі №813/1473/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді Р. Й. Коваль
В. Я. Макарик
Постанова складена в повному обсязі 06.12.2018.