Справа № 804/3950/18
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

15 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 804/3950/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Луценко Наталії Вікторівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 (суддя Кучма Костянтин Сергійович)

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась з позовом до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії. Просила визнати протиправними дії Центру надання адміністративних послуг «Правобережний» щодо зняття ОСОБА_1 з постійної реєстрації за адресою6 АДРЕСА_1, та поновити її у реєстрації за вказаною адресою.

Позов обґрунтовано тим, що позивач має квартиру у власності, що знаходиться за адресою: 49000, АДРЕСА_2, яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу укладеним між ОСОБА_3 та нею від 02.03.2007 року, серія НОМЕР_3. 28.11.2017 року до неї в квартиру проникли невідомі та заявили, що вони є новими власниками квартири та надали довідку від 28.11.2017 року, згідно якої відповідач зняв її з реєстрації місця проживання на підставі договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки між позивачем та ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп". Застосовуючи фізичну силу її було виселено з квартири. За даним факом відкрито кримінальне провадження та проводяться слідчі дії.

Позивач також зазначила, що надана ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в якій зазначено, що на підставі Договору іпотеки, серія та номер: НОМЕР_2, виданий 02.03.2007 р., Договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором НОМЕР_1, серія та номер: р/н НОМЕР_4, виданий 04.10.2017 р., ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" є власником квартири за адресою: 49000, АДРЕСА_2, не є належною підставою для зняття її з місця проживання. Крім того, ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" інших доказів на підставі яких ЦНАП "Правобережний" зняв її з місця реєстрації, що передбачені ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", не надав.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Центру надання адміністративних послуг "Правобережний" щодо зняття ОСОБА_1 з постійної реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради розглянути питання про поновлення даних про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог обґрунтовано тим, що підстави зняття з реєстраційного обліку чітко визначені законом, натомість інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав не є належною підставою для зняття особи з реєстраційного обліку.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції (в частині задоволених позовних вимог), відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що з 04.04.2016 року діють нові Правила реєстрації місця проживання, які затверджені Постановою КМУ від 02.03.2016 року № 207. Відповідно до п. 26 цих правил, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі відчуження житла. Оскільки власником квартири згідно інформаційної довідки визначена інша особа, то ОСОБА_1 було правомірно знято з реєстраційного обліку.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що відсутнє рішення суду згідно якого відбулося відчуження житла. Тому підстав для зняття з реєстраційного обліку не було.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та в задоволенні позову відмовити. Надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Позивач у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Надав пояснення аналогічні, викладеним у відзиві на апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно довідки від 28 листопада 2017 року, яка видана Центром надання адміністративних послуг "Правобережний" 28.11.2017 року ОСОБА_1 було знято з реєстрації місця проживання за адресою: 49000, АДРЕСА_2. Раніше дана квартира належала позивачу на підставі договору купівлі-продажу укладеному між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 02.03.2007 року, серія НОМЕР_3.

Підставою для зняття з реєстрації позивача була Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в якій зазначено, що на підставі Договору іпотеки, серія та номер: НОМЕР_2 виданий 02.03.2007 р., Договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором НОМЕР_1, серія та номер: р/н НОМЕР_4, виданий 04.10.2017 р., ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" є власником квартири за адресою: 49000, АДРЕСА_2.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України "Про адміністративні послуги", Закону України "Про свободу пересувань та вільний вибір місця проживання в Україні", норми Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207 «Про затвердження правил реєстрації місця проживання».

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, відповідно до п.1, 3, 4 розділу 1, ст.4 Закону України "Про адміністративні послуги зазначено, що державна політика у сфері надання адміністративних послуг базується на принципах верховенства права, у тому числі законності та юридичної визначеності; рівності перед законом; відкритості та прозорості.

Водночас, згідно з ст.7 Закону України "Про свободу пересувань та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

- заяви особи або її законного представника;

- судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

- свідоцтва про смерть;

- паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

- інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства;

- підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207 «Про затвердження правил реєстрації місця проживання» та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру - працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг зобов'язаний перевірити належність та достовірність поданих документів, і у разі подання особою документів, в яких містяться недостовірні відомості або документи є недійсними - відмовити у знятті з реєстрації місця проживання.

При цьому, відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень" в Україні функціонує єдиний державний реєстр судових рішень, за допомогою якого існує можливість перевірити достовірність поданого судового рішення.

В силу п.1 ч.27 Постанови КМУ від 02 березня 2016 р. № 207 «Про затвердження правил реєстрації місця проживання» зазначено, що працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг перевіряє належність документа, до якого вносяться відомості про місце проживання, особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про зняття з реєстрації місця проживання та наявність документів, необхідних для зняття з реєстрації місця проживання, про що зазначений працівник робить відповідний запис у заяві.

Процедура реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування, визначені "Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів", затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 листопада 2012 року №1077 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 18 грудня 2012 року за №2109/22421.

Так, відповідно до ч.26 Постанови КМУ від 02 березня 2016 р. № 207 зазначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

- заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11;

- рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

- свідоцтва про смерть;

- повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

- інших документів, які свідчать про припинення:

- підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні);

- підстав для проживання бездомної особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту);

- підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції правильно зазначив, що надана ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в якій зазначено, що на підставі Договору іпотеки, серія та номер: НОМЕР_2 виданий 02.03.2007 р., Договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором НОМЕР_1, серія та номер: р/н НОМЕР_4 виданий 04.10.2017 р., ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" є власником квартири за адресою: 49000, АДРЕСА_2, не є належною підставою для зняття позивача з місця реєстрації.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги рішення Верховного Суду України від 01.03.2016 року, справа №825/1335/13-а, згідно якого зазначено, що Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (№ 1382-IV) є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог:

1) про позбавлення права власності на житлове приміщення;

2) про позбавлення права користування житловим приміщенням;

3) про визнання особи безвісно відсутньою;

4) про оголошення фізичної особи померлою.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа № 21-1438а15).

Натомість в справі, що розглядається, особою, що вважає себе власником у відповідності до умов договору іпотеки не було надано рішення суду, яким вирішено питання про позбавлення права користування житловим приміщенням, позбавлення права власності на житлове приміщення та ін.

Відповідно до частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України (ЦК) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом частини 1 статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Водночас відповідно до статті 7 Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (№ 1382-IV) зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог в частині визнання протиправними дій Центру надання адміністративних послуг "Правобережний" щодо зняття позивача з постійної реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог апеляційна скарга не подавалася. Тому діючи в межах позовних вимог, суд апеляційної інстанції не досліджує іншу частину рішення суду першої інстанції, якою відмовлено в задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства України, що регулюють дані правовідносини.

Права, свободи та інтереси позивача захищені судовим рішенням, а права та інтереси відповідача не порушені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 р. - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 15.11.2018 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку та строки передбачені ст. 328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 15.11.2018.

В повному обсязі постанова виготовлена 16.11.2018.

Головуючий - суддя Ю.В. Дурасова

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова