Справа № 826/4976/16
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4976/16 Суддя (судді) першої інстанції: Донець В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Ісаєнко Ю.А., Мельничука В.П., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року в адміністративній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованової Галини Миколаївни, державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Привалової Євгенії Євгенівни, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_6, ОСОБА_2, про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» (надалі за текстом - «ПАТ «Енергобанк») звернулось до суду з позовом у якому просило:

- скасувати рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованової Г.М. від 20.04.2015 №20792635 про реєстрацію права власності на нежилі приміщення з №1 (один) по №8 (вісім) (групи приміщень №26 (двадцять шість) (в літ. А) - офіс банку, (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), загальною площею 142,8 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6 та запис про право власності №9449698, внесений 14.04.2015 державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Приваловою Є.Є.;

- скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 12.05.2015 №21227064 про реєстрацію права власності на нежилі приміщення з №1 (один) по №8 (вісім) (групи приміщень №26 (двадцять шість) (в літ. А) - офіс банку, (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), загальною площею 142,8 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2 та запис про право власності №9626828, внесений 12.05.2015 державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А.;

- зобов'язати Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві поновити запис про право власності ПАТ «Енергобанк» на нежилі приміщення з №1 (один) по №8 (вісім) (групи приміщень №26 (двадцять шість) (в літ. А) - офіс банку, (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), загальною площею 142,8 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року провадження в адміністративній справі закрито, з тих підстав, що позов не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та залишити позов без розгляду.

Зокрема, скаржник звертає увагу на те, що позивачем було пропущено строк звернення до суду, а тому Окружний адміністративний суд міста Києва мав залишити позов без розгляду, а не вирішувати питання щодо юрисдикції спору.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Визначення поняття «адміністративна справа» наведено у пункті 1 частини 1 статті 4 КАС України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пункт другий частини першої статті 4 КАС України містить положення, згідно з якими публічно-правовий спір - це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг;

- або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до пункту 10 статті 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Порушуючи питання про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації про реєстрацію права власності на нежилі приміщення третіми особами, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що це порушує його права як іпотекодавця.

Тобто предметом розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення державних реєстраторів, скільки законність набуття особами права власності на об'єкт нерухомості, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

За таких обставин, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про те, що дії відповідача не підпадають під контроль суду адміністративної юрисдикції.

Правову позицію з цього питання Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 04.04.2018 р. у справі 826/3202/16.

Що стосується вимог скаржника про залишення без розгляду позовної заяви у зв'язку з пропущенням позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає, що вирішення даного питання можливе у справах які підпадають під юрисдикцію адміністративних судів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Міркування і твердження позивача в апеляційній скарзі не спростовують правильності правових висновків судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 312, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 04 грудня 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Ю.А.Ісаєнко

суддя В.П.Мельничук