Справа № 826/27202/15
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 грудня 2018 року № 826/27202/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (фізична особа; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1)
до ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві (код ЄДР 39471390)
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (фізична особа) звернувся з позовом до ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 30.04.2015р. №305-17, відповідно до якого позивачу визначено податкового зобов'язання за платежем «земельний податок з фізичних осіб» у розмірі 4791,70 грн., тобто, як фізичній особі.

У позові позивач зазначає, що у Солом'янському районі м. Києва має на праві власності нерухоме майно - нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою м. Київ, Червонозоряний проспект 7/2, площею 104,4 кв.м.

Поряд з цим, як зазначає позивач, він зареєстрований фізичною особою-підприємцем (ФОП) та є платником єдиного податку. Вказане майно, як зазначає позивач, використовується для здійснення підприємницької діяльності. Позивач звертає увагу, що відповідно до п/п. 297.1.4. ПК України платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності, зокрема, з земельного податку.

Також, на думку позивача, порушено вимоги п. 58.1. ПК України, згідно з якими, крім посилання на норму ПК України та/або іншого закону, податкове повідомлення-рішення не містить підставу для такого нарахування.

У свою чергу, як зазначає позивач, відповідно до вимог п. 286.1. ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Крім того, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (п. 285.1. ПК України). Позивач звертає увагу, що ППР не містить даних державного земельного кадастру за період, за який нараховано податок.

Також, як зазначає позивач, до ППР не додано розрахунки, які зроблені з явними порушеннями вимог законодавства.

Так, зазначає позивач, відповідно до п. 286.1. ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Проте, як зазначає позивач, дані про земельну ділянку під будівлею, де розташоване належне позивачу нерухоме майно не внесено до Державного земельного кадастру.

Крім того, як зазначає позивач, відповідно до п. 287.8 ПК України власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Таким чином, зазначає позивач, посилаючись також на ч. 2 ст. 382 ЦК України та ч. 2 ст. 370 ЦК України, об'єктом оподаткування може бути лише належна позивачу земельна ділянка під будинком та прибудинкова територія, площа якої пропорційна площі нерухомого майна у площі всього будинку.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що розрахунок податкового зобов'язання, виходячи з площі земельної ділянки 104,4 кв.м., виконаний неправильно, оскільки згідно з вимогами ст. 270, 382 ЦК України позивачу не належить земельна ділянка такого розміру.

Відтак, позивач просив задовольнити позов.

Відповідач проти позову заперечував, зазначаючи, фізична особа - власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному будинку є платником земельного податку з дати реєстрації права власності на нерухоме майно (а.с. 35-38)..

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від25.08.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2016, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 06.03.2018 скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від25.08.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2016 , а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2018, автоматизованою системою документообігу суду головуючим суддею у цій справі визначено Кармазіна А.А.

Ухвалою від 27.04.2018 справу прийнято до провадження судді Кармазіна О.А. та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 31 травня 2018 року. Запропоновано учасникам справи надати пояснення та необхідні, на їх думку, докази по справі в контексті визначених в постанові Верховного Суду обставин. У зв'язку з тим, що судове засідання 31.05.2018 не відбулось у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному, наступне судове засідання призначено на 15.08.2018. На підставі ч. 3 ст. 194 КАС України у судовому засіданні 15.08.2018 ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення присутніх представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

З наявного у справі реєстраційного посвідчення № 030284 від 06.08.2007, договору від 19.06.2007 р. вбачається, що позивач як фізична особа є власником нежилих приміщень з № 1 по № 14 (групи приміщень 37) загальною площею 104,40 кв.м. по проспекту Червонозоряному, 7/2 (літера А) у м. Києві. Об'єкт придбаний позивачем як фізичною особою.

30.04.2015 відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення про нарахування фізичній особі - ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) суми податкового зобов'язання за платежем «Земельний податок з фізичних осіб»; 18010700).

Правові підстави прийняття ППР - п/п. 54.3.3. та п. 286.5. ПК України.

З наведеного у сукупності вбачається, що земельний податок нарахований позивачу як фізичній особі.

У свою чергу, як вбачається з рішення ГУ ДФС у м. Києві за результатами розгляду скарги, у взаємовідносинах з позивачем фіскальний орган керувався: п/п. 286.1, 286.5, ст. 274, , ст. 276 ПК України.

Сума земельного податку нарахована за період на 2015 рік (а.с. 26). Сума земельного податку з 01.01.2015 - по 30.06.2015: 104,4 * 652,00 * 1% * 2,5 * 1,5 * 1,028*1,152*1,059*1,249/365*181 = 1982,76 (базова вартість 1 кв.м. земельної ділянки розрахована згідно з рішенням Київради від 26.07.2007 № 43/1877 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва та Порядку її визначення»).

Сума земельного податку з 01.07.2015 по 31.12.2015: 104,4*1139,52*1%*2,5*1,5*1,249/365*184=2808,94 грн. (базова вартість 1 кв.м. земельної ділянки розрахована згідно з рішенням КМР від 03.07.2014 № 23/23 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва»).

Між тим, як вбачається із свідоцтва № НОМЕР_2 від 14.02.2000 на вказану дату позивач був зареєстрований фізичною особою-підприємцем (код НОМЕР_1). Позивач перебуває на обліку в ДПІ з 17.02.2000.

Із свідоцтва платника єдиного податку вбачається, що з 01.01.2012 позивачем було обрано спрощену систему оподаткування.

У той же час, доказів на підтвердження використання приміщення у підприємницькій діяльності позивача як ФОП, до матеріалів справи не надано.

Зазначаючи щодо протиправності оскаржуваного рішення, позивач, крім наведеного у позові, також в контексті застосування до спірних відносин п. 286.6. ПК України (щодо земельних ділянок, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних чи фізичних осіб), надає фотокопію довідки комунально підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» від 12.02.2016 № 35 відносно того, що загальна площа будинку - 2580,4 м.кв., рік забудови - 1954, 4-х поверховий, з підвальним приміщенням.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

За підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК земельним податком визнається обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Таким чином, обов'язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності та користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 (далі - Закон № 1952-IV).

Питання переходу права власності на земельну ділянку у разі набуття права на житловий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються статтею 120 Земельного кодексу України і статтею 377 Цивільного кодексу України.

Цими нормами чітко встановлено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 ПК підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно з пунктом 287.8 цієї ж статті власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Тобто, фізична особа - власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку є платником земельного податку з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що стосується і позивача у даній справі.

При цьому, обов'язок зі сплати земельного податку для фізичної особи - власника чи користувача земельної ділянки залишається незмінним незалежно від реалізації цією особою певних наданих їй правоможностей, як-от набуття нею статусу суб'єкта господарювання, діяльність якого пов'язана з використанням земельної ділянки або без такого.

В контексті останнього слід додати, що відповідно до пункту 291.3 статті 291 ПК юридична особа чи фізична особа-підприємець можуть самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим главою 1 розділу XIV ПК та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

За пунктом 291.2 статті 291 ПК спрощена система оподаткування, обліку та звітності полягає в запровадженні особливого механізму справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

У пункті 269.2 статті 269 ПК також передбачено, що суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, сплачують земельний податок в особливому порядку, передбаченому главою 1 розділу XIV цього Кодексу (за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності).

За підпунктом 4 пункту 297.1 статті 297 ПК платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності і земельного податку, крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються ними для провадження господарської діяльності.

У значенні наведених норм права спрощена система оподаткування не звільняє суб'єкта господарювання від виконання податкових зобов'язань зі сплати податків, встановлених у пункті 297.1 частини 297 ПК, а запроваджує інші умови, порядок та механізм їх сплати, а також встановлює можливість відновлення їх сплати на загальних підставах у разі недотримання умов оподаткування за спрощеною системою.

Умовою несплати земельного податку за зазначеною системою оподаткування є те, що суб'єкт господарювання, який є власником чи користувачем земельної ділянки, використовує цю землю для проведення господарської діяльності.

З набуттям ознак (якості) суб'єкта господарювання фізична особа, яка ним стала, не перестає бути власником чи користувачем земельної ділянки і не звільняється від обов'язку сплати земельного податку.

З наведеного також слід дійти висновку, що за обставин даної справи, коли позивач як фізична особа є власником нерухомого майна, є платником земельного податку відповідно до правил п. 287.8 ПК України та, у даному випадку, саме йому як фізичній особі нараховано земельний податок, він, однак, не має підстав як фізична особа претендувати на звільнення від сплати земельного податку за правилами для ФОП - платників єдиного податку, оскільки цей пільговий режим застосовується саме в рамках здійснення підприємницької діяльності.

В контексті останнього, під час розгляду справи позивачем не надано жодних доказів використання ФОП нерухомого майна та земельної ділянки у підприємницькій діяльності, а відтак відсутні підстави для звільнення позивача-фізичної особи від сплати земельного податку.

У той же час, під час розгляду даної справи в порядку виконання обов'язку, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не доведено виконання пункту 286.1 ПК України для цілей застосування п. 287.8. ПК України, а саме: не надано документального підтверджених відомостей із Державного земельного кадастру відносно земельної ділянки (витягу з технічної документації) стосовно якої нараховано земельний податок та які (дані ДЗК) є підставою для нарахування податку. Не надано також доказів на підтвердження розрахунків, наведених у рішенні ГУ ДФС у м. Києві за результатами розгляду справи, деталізації/конкретизації цих розрахунків та обґрунтованих пояснень щодо дотримання правил п. 287.8. ПК України про проведення нарахувань з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території.

Відтак, відповідачем не доведено обставин, на яких ґрунтується оскаржуване рішення, при тому, що позивач за наведених обставин є за своїм статусом платником земельного податку.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачем, як вже зазначалося, не доведено обставин, на яких ґрунтується оскаржуване рішення, наявності підстав нарахування (даних ДЗК) та складових формули нарахування. У зв'язку з цим позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ст.ст. 2, 5 - 11, 14, 19, 72 - 77, 90, 241 - 246, 250, 251, 255, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.04.2015 № 305-17, прийняте ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві (код ЄДР 39471390).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (фізична особа; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві (код ЄДР 39471390; адреса: 03151, м. Київ, вул. Смілянська, 6) 487,20 грн. на відшкодування сплаченого судового збору (пл. дор. № 265 від 10.12.2015).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 КАС України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін