Справа № 487/2782/18
Суддя: Щербина С. В.
Дата ухвалення: 2018-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №487/2782/18
Провадження №2-а/487/154/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Ободенко І.О., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області лейтенанта поліції Гришаєва Олександра Олександровича, Управління патрульної поліції у Миколаївській області про скасування постанови,

за участю представника відповідача - Букрєєва Є.С.,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області лейтенанта поліції Гришаєва Олександра Олександровича, Управління патрульної поліції у Миколаївській області про скасування постанови Серії ЕАА № 388252 від 03.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

В позові позивач зазначила, що 03.05.2018 року інспектором поліції Гришаєвим О.О. відносно неї було складно постанову у справі про адміністративне правопорушення, суть якої полягає у тому, що вона (позивач) рухаючись 03.05.2018 року о 14.43 год.від перехрестя, де організовано круговий рух по пр. Богоявленському, керуючи автомобілем "Chery Amulet" д/н НОМЕР_1 не пропустила пішоход, шо наближався до нерегульованого пішохідного переходу та не надала переваги в русі пішоходу, який знаходився на пішохідному переході, чим порушила п. 18.1 ПДР, та скоїла правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. З зазначеною постановою вона категорично не погоджується, оскільки правил дорожнього руху не порушувала. Незважаючи на її пояснення, працівником поліції була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Інших належних доказів, підтверджуючих її вину у скоєнні правопорушення відповідачем надано не було. Таким чином, при винесенні постанови інспектором не з'ясовані всі обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи, не взяті її пояснення, не з'ясована наявність свідків.Посилаючись на відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення ОСОБА_1 просила скасувати постанову серії ЕАА №388252 від 03.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді від 23.06.2018 року провадження по справі було відкрито.

14.11.2018 року представник відповідача надав суду відзив на позов, в яких зазначив, що під час патрулювання 03.05.2018 року інспектором Управління патрульної поліції м.Миколаєва Гришаєвим О.О., разом з напарником, було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу Chery Amulet д/н НОМЕР_1, рухаючись по пр. Богоявленському, не пропустила пішохода, шо наближався до нерегульованого пішохідного переходу та не надала переваги в русі пішоходу, який знаходився на пішохідному переході, чим порушила п. 18.1 ПДР, та скоїла правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Зупинивши водія, котрим виявилась ОСОБА_1 інспектор представився, роз'яснила суть правопорушення. Патрульним були роз'яснені ОСОБА_1 вимоги ст.ст. 268,307,308 КУпАП, після чого було винесено постанову по факту вчиненого правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивача було ознайомлено зі змістом постанови. Факт правопорушення підтверджується відеозаписом «F3221». Посилаючись на те, що оскаржувана постанова, винесена інспектором поліції відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням всіх необхідних обставин справи, просив відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, просив відмовити у їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

03.05.2018 року відносно ОСОБА_1 інспектором УПП м.Миколаєві Департаменту патрульної поліції Гришаєвим О.О. винесено постанову Серії ЕАА №388252 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП. Згідно зазначеної постанови 03.05.2018 року о 14.43 год.рухаючись від перехрестя, де організовано круговий рух по пр. Богоявленському, керуючи автомобілем "Chery Amulet" д/н НОМЕР_1 не пропустила пішохода, шо наближався до нерегульованого пішохідного переходу та не надала переваги в русі пішоходу, який знаходився на пішохідному переході, чим порушила п. 18.1 ПДР, та скоїла правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Так, статтею 122 ч. 1 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до п. 4.16 ПДР пішохід має право: а) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора.

На підтвердження вини особи, яка притягується до відповідальності, представником відповідача надано відеозапис «F3221».

Разом з цим оглянувши відеозапис, суд приходить до висновку, що зазначений доказ не підтверджує факту скоєння позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

При цьому інших доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до відповідальності, представником відповідача не надано.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Виходячи із норм викладених в п.1,2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина позивача об'єктивно не підтверджена доказами.

Відповідно до ст.286 КАС України до повноважень суду при вирішенні справи належить залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення ; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу ; змінити захід стягнення.

На підставі викладеного, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 388252 від 03.05.2018 року про притягнення її до адміністративної відповідальності і накладення на неї адміністративного стягнення - скасуванню.

Керуючись ст.2, 5-15, 73-77, 90, 242-246, 293 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.Миколаєва, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) до Інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області лейтенанта поліції Гришаєва Олександра Олександровича( м.Миколаїв вул. Новозаводська 1-Б), Управління патрульної поліції у Миколаївській області ( м.Миколаїв вул. Новозаводська 1-Б) про скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАА №388252 від 03.05.2018 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду протягом10 днів з дня його проголошення.

Суддя: С.В. Щербина