Справа № 813/1600/18
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/1600/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.,

секретар судового засідання Тур Т.О.,

за участі представників:

позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Мисливсько-рибальського господарства «Майдан» до Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району, Заступника військового прокурора Західного регіону України про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 30.03.2017 року №32 «Про присвоєння поштової адреси нерухомому майну військового містечка №44 Яворівської КЕЧ-району».

Посилається на те, що спірне рішення прийнято відповідачем з перевищенням своїх повноважень, оскільки до повноважень виконавчого комітету селищної ради не входить вирішення таких питань, як присвоєння поштової адреси нерухомому майну. Окрім цього, вказав, що всупереч положенням ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» оскаржуване рішення прийнято відповідачем за відсутності документів, які б підтверджували існування військового містечка №44, належність перерахованих у спірному рішенні обєктів нерухомого майна військовому містечку №44, знаходження цих обєктів саме за адресою, що їм присвоєна, наявність у заявника (Яворівської КЕЧ району) документів, які б посвідчували будь-яке її право на звернення до органів місцевого самоврядування з питаннями стосовно перерахованих у спірному рішенні обєктів нерухомого майна. Також, з покликанням на п.1.2. Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013 року №448, звернув увагу на відсутність документів про установлення меж земельної ділянки військового містечка №44, а також документів про розквартирування військових частин та розміщення військовослужбовців і працівників Збройних Сил України на цій земельній ділянці. Наведене і зумовило позивача звернутись до суду за судовим захистом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в обґрунтуваннях позовної заяви та наданих суду поясненнях, просить позов задовольнити повністю.

Від відповідача надійшли пояснення на позовну заяву, в яких посилається на те, що у ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено які питання вирішуються виключно на пленарних засіданнях селищної ради. Однак серед даних питань відсутнє як виключне питання присвоєння адрес, тому, Івано-Франківська селищна рада, керуючись ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», делегувала відповідні повноваження щодо присвоєння адрес виконавчому комітету, про що було розроблено відповідне положення. Пояснив, що таке було зроблено з метою оперативного вирішення даного питання, так як виконавчий комітет збирається не рідше одного разу в місяць. Покликаючись на правомірність спірного рішення та наявність підстав для його прийняття, вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними. Просить розглядати справу за відсутності уповноваженого представника та відмовити в задоволенні позову повністю.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, надійшли заперечення на позов, в яких посилається на те, що позивачем не вказано яке саме його право було порушено в результаті прийняття відповідачем оскаржуваного рішення. Окрім того, у позивача відсутні будь-які правовстановлюючі документи на спірні будівлі. На підтвердження вказаного долучив, серед іншого, витяг з публічної кадастрової карти України, у відповідності до якого земельна ділянка перебуває у державній власності для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України. Крім цього, згідно витягу ФДМУ з Єдиного реєстру обєктів державної власності щодо державного майна, Яворівська квартирно-експлуатаційна частина району є балансоутримувачем державного майна за адресою: вул.Майдан у с.Верещиця. Також, посилаючись на підп.б п.10 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зазначив, що надання поштової адреси нерухомому майну належить до компетенції виконавчого комітету Івано-Франківської селищної ради Яворівського району. З огляду на викладене, вважає, що спірне рішення є правомірним та таким, що прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відтак, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Ухвалою судді від 16.05.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.05.2018 року.

23.05.2018 року суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 06.06.2018 року, у звязку із необхідністю подання сторонами додаткових доказів та здійснення інших дій, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

У звязку із перебуванням судді у відрядженні у період з 06.06.2018 року по 08.06.2018 року, розгляд справи перенесено на 14.06.2018 року.

14.06.2018 року суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 11.07.2018 року, оскільки питання, визначені ч.2 ст.180 Кодексу адміністративного судочинства України, не могли бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

У звязку із перебуванням судді на лікарняному у період з 04.07.2018 року по 11.07.2018 року, розгляд справи перенесено на 19.07.2018 року.

19.07.2018 року суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 01.08.2018 року, у звязку із залученням до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району.

01.08.2018 року суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 19.09.2018 року, у звязку із необхідністю здійснення інших дій, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

19.09.2018 року суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 03.10.2018 року, у звязку із вступом у справу Військової прокуратури Західного регіону України.

Ухвалою судді від 17.10.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 01.11.2018 року.

01.11.2018 року суд ухвалив відкласти розгляд справи на 07.11.2018 року, у звязку із неявкою в судове засідання відповідача та третьої особи.

07.11.2018 року суд ухвалив відкласти розгляд справи на 14.11.2018 року, у звязку із неявкою в судове засідання відповідача, щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

14.11.2018 року суд ухвалив відкласти розгляд справи на 28.11.2018 року, у звязку із неявкою в судове засідання відповідача, щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, прокурора, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

24.03.2017 року третя особа, Яворівська квартирно-експлуатаційна частина району, звернулась до відповідача із заявою про присвоєння та надання на адресу Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району рішення стосовно присвоєння поштової адреси на нерухоме майно військового містечка №44, яке знаходиться за адресою: вул.Майдан, 6, с.Верещиця, Яворівський район, Львівська область (в яке входять будівлі: житловий будинок, №3 за генпланом, рік будівництва 1969, житловий будинок, №15 за генпланом, рік будівництва 1982, гуртожиток, №1 за генпланом, рік будівництва 1966, кафе-бар, №2 за генпланом, рік будівництва 1960, КПП, №18 за генпланом, рік будівництва 1974, туалет, №19 за генпланом, рік будівництва 1966, склад, №4 за генпланом, рік будівництва 1967, склад, №10 за генпланом, рік будівництва 1966, склад-навіс, №6 за генпланом, рік будівництва 1967, склад-навіс, №8 за генпланом, рік будівництва 1970, склад ПММ/лазня, №7 за генпланом, рік будівництва 1966, пилорама, №9 за генпланом, рік будівництва 1970), та на нерухоме майно військового містечка №44, яке знаходиться за адресою: вул.Майдан, 8, с.Верещиця, Яворівський район, Львівська область (в яке входять будівлі: житловий будинок, №12 за генпланом, рік будівництва 1950, будинок рибалок, №16 за генпланом, рік будівництва 2004, КПП, №17 за генпланом, рік будівництва 1967, кормоцех, №13 за генпланом, рік будівництва 1967, конюшня, №14 за генпланом, рік будівництва 1969). До заяви додано технічні паспорти на вищевказані обєкти нерухомого майна, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

30.03.2017 року відповідач прийняв рішення №32 «Про присвоєння поштової адреси нерухомому майну військового містечка №44 Яворівської КЕЧ-району».

Не погоджуючись із вказаним рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що порушує права, свободи та інтереси позивача, останній звернувся до суду з даним позовом з метою їх захисту.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Згідно ст.7 Конституції України, в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ч.2 ст.2 цього Закону, місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Згідно ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Аналогічні положення закріплені у ст.4 Європейської хартії місцевого самоврядування, відповідно до якої головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються Конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Відтак, органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому, вказані норми розширеному тлумаченню не підлягають.

Як видно з матеріалів справи та й не заперечувалось представником відповідача у відзиві, Івано-Франківська селищна рада Яворівського району, керуючись ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», делегувала виконавчому комітету Івано-Франківської селищної ради Яворівського району повноваження щодо присвоєння адрес. На підтвердження вказаного відповідач долучив копію Положення про порядок присвоєння, зміни поштових адрес обєктам нерухомого майна на території Івано-Франківської селищної ради.

Однак суд не враховує вказаний письмовий доказ, адже згідно ч.2 ст.74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. А такий, по перше, не засвідчений належний чином, по друге, відсутній титульний аркуш, що не дає можливості встановити коли та ким було затверджено вищезгадане положення.

Окрім того, ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою керувався відповідач при його затвердженні, регулює відносини щодо повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі будівництва; у даній статті відсутні повноваження як щодо делегування селищною радою відповідних повноважень виконавчому комітету, так і щодо присвоєння адреси нерухомому майну самим виконавчим комітетом.

Поряд з тим, у главі 2 розділу ІІ Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено вичерпний перелік повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, серед яких не передбачено повноважень щодо присвоєння поштової адреси нерухомому майну.

У підп.б п.10 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на який посилається представник третьої особи як на підставу для прийняття спірного рішення, вказано, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: б) делеговані повноваження: 10) облік відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Проте облік об'єктів нерухомого майна не включає в себе повноваження щодо присвоєння адреси нерухомому майну, а тому суд відхиляє такі аргументи третьої особи.

Водночас суд звертає увагу, що згідно ст.37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яка визначає повноваження щодо вирішення питань адміністративно-територіального устрою, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження: 1) підготовка і внесення на розгляд ради питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту; 2) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо питань адміністративно-територіального устрою в порядку і межах повноважень, визначених законом.

Таким чином, вирішення спірного питання належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад як власне (самоврядне) повноваження, а не делеговане відповідною радою. При цьому, виконавчий комітет лише готує і вносить на розгляд ради відповідне питання щодо найменування (перейменування) вулиць, втім аж ніяк не вирішує його самостійно.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд приходить висновку, що прийняття рішення про найменування (перейменування) вулиць не належить до повноважень відповідача. У звязку із цим, приймаючи рішення від 30.03.2017 року №32 «Про присвоєння поштової адреси нерухомому майну військового містечка №44 Яворівської КЕЧ-району», виконавчий комітет Івано-Франківської селищної ради Яворівського району без належних на те правових підстав та всупереч вищенаведеним положенням вирішив питання, які не віднесені законом до його компетенції, перевищивши тим самим надані йому Конституцією України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження.

Суд не враховує, у звязку з їх безпідставністю, доводи представника відповідача про те, що вказане було зроблено з метою оперативного вирішення даних питань, так як виконавчий комітет збирається не рідше разу в місяць, а сесія селищної ради не рідше одного разу на три місяці. Зазначені обставини не звільняють відповідача діяти у встановленому законом порядку.

Посилання відповідача на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018 року у справі №876/2016/16 та постанову Вищого адміністративного суду України від 18.02.2016 року у справі №826/5/15 суд не враховує, так як вказані судові рішення стосуються інших правовідносин, аніж у даній справі. Крім цього, висновки судів, викладені у вказаних судових рішеннях, не обовязковими для врахування їх судом першої інстанції.

Суд не приймає до уваги твердження представника третьої особи стосовно того, що позивачем не обґрунтовано порушення оскаржуваним рішенням його прав, свобод чи інтересів, адже у висновках позовної заяви позивач зазначив, що рішенням відповідача від 30.03.2017 року №32 «Про присвоєння поштової адреси нерухомому майну військового містечка №44 Яворівської КЕЧ-району» порушено право Мисливсько-рибальського господарства «Майдан» щодо користування та розпорядження належним йому нерухомим майном.

До того ж, згідно ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений ч.1 цієї статті.

Суд не надає оцінки доводам представника третьої особи стосовно належності спірних будівель, оскільки вказане не входить до юрисдикції адміністративного суду та й предмету доказування у даній справі.

Згідно ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо судових витрат, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 205, 241-246, 250, 255, 293, 295, підп.15 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області від 30.03.2017 року №32 «Про присвоєння поштової адреси нерухомому майну військового містечка №44 Яворівської КЕЧ-району».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області (місцезнаходження: пл.Ринок, 1, смт.Івано-Франкове, Львівська область, 81070; ) на користь Мисливсько-рибальського господарства «Майдан» (місцезнаходження: вул.Майдан, 6, с.Верещиця, Яворівський район, Львівська область, 81052; ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення суду буде складено до 10.12.2018 року.

Суддя Ланкевич А.З.

Оригінал повного тексту судового рішення складено в одному примірнику 07.12.2018 року.