Справа № 1140/3348/18
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

07 грудня 2018 року справа № 1140/3348/18

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Брегей Р.І., розглянувши у м.Кропивницький заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 до подання позову звернулася до суду з клопотанням про його забезпечення.

Просила заборонити Гайворонському районному відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (далі виконавча служба) вчиняти будь-які дії в межах виконавчого провадження №56995460 та зупинити оприлюднення відомостей щодо неї в Єдиному реєстрі боржників (далі Реєстр).

У заяві зазначає, що судом визнана незаконною постанова виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, яка є окремим виконавчим документом.

Стверджує, що виконавча служба наклала арешт на кошти, вимог якого дотримується банківська установа, де вони зберігаються.

Планує оскаржувати в судовому порядку постанову про накладення арешту на грошові кошти.

Вважає, що, якщо не вжити заходів забезпечення позову, то істотно ускладниться ефективний захист її прав у разі скасування судом постанови про накладення арешту, оскільки до того часу кошти стягнуть примусово.

Суд, ознайомившись із заявою, зробив висновок про часткове задоволення із таких підстав.

Так, відповідно до приписів частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

14 серпня 2018 року виконавча служба прийняла постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 10082,24 грн.

09 серпня того ж року виконавча служба прийняла постанову про стягнення з ОСОБА_1 витрат на виконавче провадження у сумі 207,12 грн.

24 вересня 2018 року виконавча служба прийняла постанову про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 в банківських установах в межах виконавчого провадження, яке здійснюється на підставі двох виконавчих документів: постанови про стягнення витрат виконавчого провадження; постанови про стягнення виконавчого збору, на загальну суму 10775,60 грн.

11 жовтня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» сповістив ОСОБА_1, що на її кошти накладено арешт відповідно до згаданої постанови виконавчої служби.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року визнано незаконною та скасовано постанову виконавчої служби про стягнення виконавчого збору в сумі 10082,24 грн.

Рішення суду не набрало законної сили, оскільки оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційний розгляд не завершився.

Рішення виконавчої служби є похідними від виконавчого документу.

Їх законність повязана з законністю виконавчого документу.

У даному випадку постанова про арешт коштів ОСОБА_1 прийнята на виконання двох виконавчих документів.

ОСОБА_1 у заяві зазначає, що оскаржила в судовому порядку лише один з них, яким є постанова про стягнення виконавчого збору.

Незаконність постанови про стягнення виконавчого збору встановлена судом першої інстанції, висновок якого ще не перевірено судом апеляційної інстанції.

Однак, такий висновок суду першої інстанції дає право суду зробити висновок про наявність очевидних ознак протиправності похідного рішення постанови виконавчої служби про накладення арешту на кошти ОСОБА_1 в частині звернення стягнення на кошти в сумі 10082,24 грн.

Водночас, суд погоджується з пересторогами ОСОБА_1, що у разі стягнення коштів, а надалі задоволення позову про скасування їх арешту, істотно ускладниться ефективний захист її прав.

Вона змушена буде звернутись до суду з позовом про повернення коштів.

Отже, існують підстави забезпечення позову і суд переходить до обрання виду забезпечення позову.

Вони встановлені приписами частини 1 статті 151 КАС України.

Одним з них є зупинення дії індивідуального акту.

У даному випадку саме він є прийнятним, оскільки зобовязує виконавчу службу зупинити дії щодо примусового стягнення коштів з рахунків у банківській установі.

Тому, суд приймає рішення про зупинення дії постанови виконавчої служби про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1, яка стане предметом позову, в частині звернення стягнення у сумі 10082,24 грн.

В іншій частині згаданої постанови суд не вправі зупиняти її дію, оскільки ОСОБА_1 не оскаржує і не ставить під сумнів інший виконавчий документ (постанову про стягнення витрат виконавчого провадження).

Підсумовуючи, суд зробив висновок про часткове задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.152-154 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовільнити частково.

Зупинити дію постанови Гайворонського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 24 вересня 2018 року в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 у межах суми стягнення у 10082,24 грн.

В іншій частині вимог заяви відмовити у задоволенні.

Ухвала може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом 15 днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після підписання суддею і підлягає негайному виконанню.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_2