Справа № 805/3559/16-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

04 грудня 2018 року

справа №805/3559/16-а

адміністративне провадження №К/9901/30298/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Донецької митниці ДФС на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року у складі судді Кошкош О.О. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року у складі суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М. у справі №805/3559/16-а за позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" до Донецької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів і картки відмови,

У С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" (далі - Товариство, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Донецької митниці ДФС (далі - митний орган, відповідач у справі), в якому просило визнати протиправними та скасувати з мотивів безпідставності рішення про коригування митної вартості товарів №700080000/2016/000042/2 від 24 травня 2016 року, та картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №700080000/2016/00048 від 24 травня 2016 року.

Позов обґрунтовано тим, що приймаючи спірні рішення, митний орган не довів наявність в нього обґрунтованих сумнівів відносно недостовірності визначеної Товариством за ціною контракту митної вартості товару, а також необґрунтовано застосував другорядний метод її визначення у той час, як декларант надав всі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною договору.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року, позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №700080000/2016/000042/2 від 24 травня 2016 року і картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №700080000/2016/00048 від 24 травня 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з недоведеності митним органом складу правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 54 Митного кодексу України, а відтак, протиправності винесеного спірного акту індивідуальної дії.

У лютому 2017 року митним органом подана касаційна скарга на судові рішення судів попередніх інстанцій, провадження за якою відкрито ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2017 року (суддя Горбатюк С.А.), справу №805/3559/16-а витребувано з суду першої інстанції.

28 лютого 2018 року справу №805/3559/16-а передано до Верховного Суду.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, а саме: статей 50, 52, 53, 55 Митного кодексу України, просить судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Наводить доводи, викладені раніше у запереченнях на позов та в апеляційній скарзі.

Скаржник обґрунтовує, що судами попередніх інстанцій не враховано, що декларантом не надано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за ціною договору, а надані документи містять розбіжності, які, на думку митного органу, не дозволяють перевірити правильність складових митної вартості товару.

У запереченнях на касаційну скаргу позивач зазначає про її безпідставність, з доводами митного органу не погоджується.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши постанови судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент ухвалення судових рішень) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили.

Позивач імпортував товар (феромолібден з наступними параметрами: - вміст Мо не менше 65,0%, вміст Si не більше 1,5%, вміст P не більше 0,05%, вміст C не більше 0,10%, вміст S не більше 0,10 %, вміст Cu не більше 0,50%, розмір шматків 10-50мм, 90% min, в кількості 20 МТ +/- 10% за ціною 14,74 доларів США за 1 кг чистого молібдена в сплаві), придбаний у компанії BARAMIST INT.LIMITED, Великобританія, на умовах контракту №160411 від 11 квітня 2016 року, додатку №3 від 15 квітня 2016 року (на спірну партію), інвойсу №105 від 10 травня 2016 року. Умови поставки DAP Маріуполь (Інкотермс 2010).

З метою митного оформлення імпортованого товару до митного органу подано митну декларацію №700080000/2016/002589 від 24 травня 2016 року, в якій митну вартість товару заявлено за ціною договору (контракту) - усього на суму 198 415,14 дол. США.

До митної декларації долучено необхідний пакет документів на підтвердження заявленої митної вартості товару.

У зв'язку відсутністю у поданих документах, на думку митного органу, всіх відомостей на підтвердження складових митної вартості товару (без конкретизації сумнівів щодо окремих її складових та окремих відомостей), 24 травня 2016 року відповідач електронним повідомленням додатково витребував у позивача: договір (угода, контракт) із третіми особами на користь продавця, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; виписку бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Підставою, що лягла в основу прийняття 24 травня 2016 року спірного рішення, яким митну вартість імпортованого товару скориговано у бік збільшення за резервним методом на основі наявної в митного органу інформації, зазначено ненадання Товариством витребуваних документів.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що позивачем до митного оформлення подано всі, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України документи. Судами оцінено і спростовано кожен з доводів митного органу щодо непідтвердження складових митної вартості, відомості про яку підтверджено сукупністю наданих позивачем документів.

Судами встановлено, що остаточна ціна товару залежить від фактичного вмісту молібдену, що встановлено вже після здійснення поставки, внаслідок чого сформовано коригуючий інвойс №146, за яким кінцева вартість спірної партії визначена за вирахуванням 5780,81 долар США від початкової вартості.

Товариство, вже після здійснення поставки, випуску товару та проведення відповідних досліджень вмісту молібдену у товарі, надало митному органу додаткові документи (довідку про оприбуткування товару; платіжні доручення №300059984 від 03 червня 2016 року, № від 16 червня 2016 року на оплату товару; лист постачальника товару №160516/5 від 16 травня 2016 року з інформацією про договори з третіми особами на користь продавця; лист позивача №089лс-02/3145 від 27 травня 2016 року з рекламацією, сертифікат якості №5 від 21 квітня 2016 року, відповідь постачальника №160530/1 від 30 травня 2016 року, звіт про інспекцію №ZA1620-0584 від 10 червня 2016 року, коригуючий інвойс №146 від 15 червня 2016 року, рахунок-фактура 1696/20-ZA-16- LOC від 13 червня 2016 року, лист постачальника про транспортні витрати №160802/2 від 02 серпня 2016 року, журнал «Метал Експерт» №16 (352) від 15 квітня 2016 року, щомісячний огляд Метал Експерт «ринки феросплавів СНД» №5 (110) за травень 2016 року).

Попри зазначене, відповідач листом від 15 серпня 2016 року повідомив про відсутність підстав для можливості застосування митної вартості, заявленої декларантом.

Судами попередніх інстанцій спростовано висновки митного органу про відсутність у поданих Товариством документах всіх відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, оцінено як безпідставне та необґрунтоване витребування додаткових документів митницею - без наведення конкретних мотивів та зазначення складових митної вартості, які слід додатково підтвердити.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно положень частини 6 статті 54 Митного кодексу України, підставами для відмови у митному оформленні, серед іншого, є неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу.

За змістом статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється в першу чергу за основним методом, тобто, за ціною договору (вартістю операції).

Задовольняючи позов, суди висновувалися з того, що позивачем під час проходження процедури митного оформлення товарів, надано до органу доходів і зборів документально підтверджені дані про ціну договору. Ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим частинами першою, другою, третьою статті 53 Митного кодексу України, та не мали розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товарів.

Суди попередніх інстанцій висновувалися з дослідження складу митного правопорушення з урахуванням усіх обставин справи, а не лише з факту наявності повноважень митного органу на здійснення контрольних функцій при митному оформленні товарів.

Суд вважає, що висновок судів першої та апеляційної інстанцій щодо повноти дослідження складу митного правопорушення, його відсутності у спірних правовідносинах, доводить безпідставність прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Суд касаційної інстанції, відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судами попередніх інстанцій.

Суд зазначає, що в силу частини другої статті 55 Митного кодексу України та вимог наказу Міністерства фінансів України №598 від 24 травня 2012 року «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства.

Позиція митного органу щодо непідтвердження складових митної вартості у цій справі не доведена.

Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права касаційна скарга відповідача не містить.

Суд визнає, що судами попередніх інстанцій не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга митного органу залишається без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Донецької митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року у справі №805/3559/16-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер