Справа № 524/676/18
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 р. м. ХарківСправа № 524/676/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Спаскіна О.А. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Моісеєва К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.10.2018, суддя Андрієць Д.Д., повний текст рішення виготовлено 10.10.2018, вул. Першотравнева 29/5, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600, по справі № 524/676/18

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенант поліції Дуканіча Ігоря Вікторовича третя особа: Батальйон патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти № 3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенант поліції Дуканіча Ігоря Вікторовича (далі - відповідач), третя особа: Батальйон патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області, в якому просив скасувати постанову серії БР № 894027 від 28.01.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у відношенні позивача, а справу закрити за відсутністю складу правопорушення.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської обл. від 10.10.2018 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з даним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що рухався на зелений сигнал світлофора та правил дорожнього руху не порушував, а всі сумніви щодо вини особи тлумачаться на її користь, при цьому послався на ст. 19, 62 Конституції України, ч. 2 ст. 77, 245, 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Представником третьої особи подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Розгляд справи просив проводити без участі представника третьої особи.

Сторони в судове засідання не з'явилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

На адресу суду надійшла заява від позивача про розгляд справи без його участі

Відповідно до положень ч.2 ст.313 КАС України справа розглянута без участі сторін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які позивач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

Постановою серії БР №894027 від 28.01.2018 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді 425,00 грн. штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Як слідує із фабули оскаржуваної постанови, фактичною підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що 28.01.2018 о 09:21 год. в м. Кременчуці по пр. Свободи 147 водій, керуючи транспортним засобом Toyota RAV 4, номерний знак НОМЕР_1, здійснив рух на забороняючий сигнал світлофора (а саме червоний), чим порушив п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Залишаючи без задоволення адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для його задоволення.

Суд апеляційної інстанції з даними висновками суду не погоджується з огляду на наступне.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема за ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи міститься відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

За результатами дослідження відеозапису встановлено відсутність підтвердження вчинення правопорушення (рух на забороняючий сигнал світлофора) позивачем на автомобілі Toyota RAV 4, номерний знак НОМЕР_1. Із відеозапису вбачається факт фіксації процедури притягнення до адміністративної відповідальності. Проте порушення позивачем п. 8.7.3.е ПДР встановити під час судового розгляду не виявилося за можливе, а відповідачем на підтвердження своєї позиції інших доказів не надано.

Лише фіксація саме вчинення адміністративного правопорушення позивача, а не притягнення до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів прийшла до висновку щодо непідтвердженості факту порушення позивачем ПДР, з огляду на відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксована лише процедура притягнення до адміністративної відповідальності.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 31.07.2018 по справі № 712/5675/17.

Висновки суду першої інстанції про те, що факт вчинення правопорушення позивачем, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується усними поясненнями позивача, наданими інспектору поліції, колегія суддів вважає помилковими, оскільки в адміністративному позові ОСОБА_1 заперечував проти порушення ним ПДР, а надані пояснення є лише суб'єктивним ставленням позивача до події, що відбулася та, з урахуванням ст. 62 Конституції, не є безумовним доказом вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та не перешкоджає реалізації права на оскарження постанови в судовому порядку. Під час судового розгляду факт вчинення правопорушення позивачем не знайшов свого підтвердження.

Також колегія суддів вважає помилковими посилання суду першої інстанції як на доказ вчиненого правопорушення позивачем на фотознімки, оскільки надані відповідачем на дискі фотознімки не містять факту фіксації правопорушення.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність доказів (зокрема відеозапису) на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення.

Враховуючи відсутність будь-яких належних доказів вчинення адміністративного правопорушення позивачем за ч.2 ст. 122 КУпАП, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в тому числі і право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи те, що під час судового розгляду не було надано відповідачем належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1, колегія суддів вважає недоведеною вину позивача у вчиненні правопорушення.

З огляду на вищезазначене, суд прийшов до висновку про скасування рішення суду першої інстанції, на підставі ст.317 КАС України, як такого, що ухвалене з порушенням норм матеріального права та ухвалення постанови про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на наявність підстав для скасування постанови серії БР № 894027 від 28.01.2018 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 122 КУпАП, колегія суддів вважає такими, що підлягають задоволенню і позовні вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 жовтня 2018 року по справі № 524/676/18 - скасувати.

Ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Скасувати постанову серії серії БР № 894027 від 28 січня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.І. Сіренко