Справа № П/811/137/18
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

29 листопада 2018 року м. Дніпросправа № П/811/137/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 травня 2018 року (суддя Петренко О.С., м. Кропивницький, повний текст складено 30.05.2018 року) у справі № П/811137/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Державного кадастрового реєстратора відділу у Світловодському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Живолуп М.В., про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

12.01.2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі по тексту - відповідач-1 або Управління), Державного кадастрового реєстратора відділу у Світловодському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Живолуп М.В. (далі по тексту - відповідач-2) в якому просив суд визнати протиправним дії відповідача-1 у ненаданні адміністративної послуги по заяві позивача від 06.06.2017 року; визнати протиправним і скасувати рішення - відмову (НОМЕР_1) від 11.10.2017 року, яким відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру (щодо вільної земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 0,12 га, яка розташована на території Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області); зобов'язати Державного кадастрового реєстратора відділу у Світловодському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Живолуп М.В. повторно розглянути заяву від 04.10.2017 року (реєстраційний номер НОМЕР_2, про внесення земельної ділянки до ДЗК) з врахування рішення суду; зобов'язати відповідача-2 подати суду (у встановлений судом строк) звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом зазначено, що адміністративною послугою є виконання суб'єктом владних повноважень адміністративних функцій за заявою фізичної або юридичної особи, спрямованих на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону, зокрема спрямовані на набуття права на земельну ділянку відповідно до Земельного кодексу України. Апелянт вказував, що Головне управління є суб'єктом, який надає адміністративні послуги, у тому числі щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Суб'єкт, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів є надавачем адміністративних послуг. На думку апелянта - заява про надання дозволу на розробку проекту землеустрою - це заява на отримання адміністративної послуги. Апелянт вказував, що постанова КМУ від 01.08.2011 року № 835, не охоплює весь комплекс питань та процедур отримання адміністративних послуг Держгеокадастром, а охоплює лише деякі питання надання адміністративних послуг на платній та безоплатній основі та встановлює розміри оплати платних послуг. Апелянт зазначив, що отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою можна через електронний сервіс Держгеокадастру - онлайн, на цей сервіс можливо потрапити, в тому числі, і через Портал адміністративних послуг. Апелянто вказано, що він правомірно очікував на розгляд заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та отримання письмового позитивного рішення на свою заяву або письмової вмотивованої відмови, але, в будь-якому випадку, Головне управління Держгеокадастру в Кіровоградській області повинно було повідомити про прийняте рішення способом, який чітко описано у пункті 5 статті 10 Закону України «Про адміністративні послуги». Адміністративна послуга не надана, і ОСОБА_1, жодним чином не був обізнаним про результат розгляду (і взагалі про можливий розгляд) своєї заяви, і правомірно замовив проект землеустрою. Ненадання відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні у встановлений строк не перешкоджає розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки особа має право замовити розробку такого проекту самостійно. Апелянт вказував, що ним самостійно розроблено проект землеустрою у відповідності з принципом Мовчазної Згоди, який чітко прописано у абзаці 3 пункту 7 статті 118 Земельного кодексу України. Дозвіл набутий за принципом мовчазної згоди нічим не відрізняється від дозволу, набутого на підставі Наказу, Рішення або Розпорядження органу влади (розпорядника земель). Також апелянтом вказано, що наявність дозволу, підставу для розробки, повноту та якість розробленого проекту землеустрою, його відповідність законам та іншим нормативно-правовим актам перевіряє експерт державної експертизи, цей проект землеустрою погоджено з земельним відомством.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством та до повноважень відповідача-1, як територіального органу Держгеокадастру, належить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення на території Кіровоградської області, у тому числі передача таких земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у порядку, передбаченому статтею 118 ЗК України. Отримавши заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства, відповідач повинен був у місячний строк перевірити цю заяву на відповідність її вимогам статей 116, 118, 121 ЗК України і за наслідками перевірки - дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (видати відповідний наказ) або, у разі виявлення обставин, передбачених ч.7 ст.118 ЗК України, - надати позивачці мотивовану відмову у наданні дозволу. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.06.2017 року, відповідачем- 1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою листом від 29.06.2017 року №К-11663/0-8526/0/6-17. Суд першої інстанції вказував, що заява позивача зареєстрована за вх.№К-11663/0/5-17 від 06.06.2017 року, тоді як розглянута 29.06.2017 року, тобто з встановленням термінів, визначених законодавством. Судом першої інстанції зазначено, що постановою КМУ від 01.08.2011року № 835 Про деякі питання надання Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами адміністративних послуг визначено перелік адміністративних послуг, що надаються Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами на безоплатній основі, серед яких відсутнє надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою. Встановлено, що проект землеустрою розроблено позивачем за відсутності дозволу на його розроблення, що свідчить про його невідповідність вимогам земельного законодавства та що стало підставою для відмови для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Матеріалами справи встановлено, що 06.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 0,12 га на території Павлівської сільської ради Світловодського району, до заяви додано графічні додатки з зазначенням бажаного місця розташування; копія паспорту та ідентифікаційного коду, посвідчення учасника АТО.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами по справі, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.06.2017 року, Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, що оформлено листом від 29.06.2017 року № К-11663/0-8526/0/6-17.

Позивач вказує, що вважав відсутньою відповідь у встановлений законодавцем термін або відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, тому вирішив скористатись принципом «мовчазної згоди», та уклав договір на розроблення проекту землеустрою, про що письмово повідомив Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомленням від 10.07.2017 року.

В матеріалах справи наявний розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної діялнки у власність шляхом безкоштовної передачі ОСОБА_1 для ведення індивідуального садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у державній власності (землі запасу) за межами населених пункті на території Павліської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області. Розроблений проект землеустрою погоджено з суміжними землекористувачами, отримано позитивний висновок державної експертизи від 20.09.2017 року.

Встановлено, що 04.10.2017 року представник ОСОБА_1 згідно довіреності, звернувся до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Світловодському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з заявою про державну реєстрацію земельної ділянки. Заява прийнята та зареєстрована 04.10.2017 року, отримана державним реєстратором Живолуп М.В.

Рішенням НОМЕР_1 від 11.10.2017 року державним реєстратором відмовлено представнику ОСОБА_1 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності поданих документів вимогам ст. 118 Земельного кодексу України, а саме: проект землеустрою розроблений без згоди органу виконавчої влади. У рішенні державний реєстратор вказує, що у ОСОБА_1 відсутній дозвіл на розробку проекту землеустрою, зокрема відмова була надана від 29.06.2017 року № К-11663/0-8526/0/6-17. Рекомендовано повторно звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за отриманням дозволу на розробку проекту землеустрою.

Таким чином, позивач вважає, що ним було дотримано порядок отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, було подано 06.06.2017 року заяву до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та однак таким державним органом належно не надано адміністративної послуги щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме не надано відповіді на заяву або надано відповідь не у встановлений місячний строк. Не отримавши відмову у формі листа від 29.06.2017 року № К-11663/0-8526/0/6-17, ОСОБА_1 вирішив, що може скористатись принципом «мовчазної згоди» та самостійно на своє замовлення без відповідного дозволу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області оформити проект землеустрою. Оформивши проект землеустрою та погодивши його у землевпорядних організаціях, ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру. Отримавши відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з причини відсутності рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивач вважає, що щодо йому не надано належно Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області адміністративної послуги по заяві від 06.06.2017 року, та вважає, що рішення державного реєстратора від 11.10.2017 року, яким відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру є протиправним.

Відповідно до ч. 1 ст. 15-1 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить: внесення в установленому порядку пропозицій щодо розпорядження землями державної та комунальної власності, встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища, регулювання земельних відносин; організація проведення робіт, пов'язаних із реалізацією земельної реформи; участь у державному регулюванні планування територій; розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 116, ч. 1, 2, 4, 6, 9, 10 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 122, ч. 1, 2 ст. 123, Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1, ч. 3 ст. 3 Закону України «Про адміністративні послуги» адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону. Суб'єкт надання адміністративної послуги - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб'єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги. До адміністративних послуг також прирівнюється надання органом виконавчої влади, іншим державним органом, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, їх посадовими особами, державним реєстратором, суб'єктом державної реєстрації витягів та виписок із реєстрів, довідок, копій, дублікатів документів та інші передбачені законом дії, у результаті яких суб'єкту звернення, а також об'єкту, що перебуває в його власності, володінні чи користуванні, надається або підтверджується певний юридичний статус та/або факт.

Згідно ч. 1 ст. 7, ч. 1, ч. 4 ст. 9 вищевказаного Закону, суб'єкт надання адміністративних послуг може видавати організаційно-розпорядчі акти про встановлення власних вимог щодо якості надання адміністративних послуг (визначення кількості годин прийому, максимального часу очікування у черзі та інших параметрів оцінювання якості надання адміністративних послуг). Адміністративні послуги надаються суб'єктами надання адміністративних послуг безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг.

Адміністративні послуги в електронній формі надаються через Єдиний державний портал адміністративних послуг, у тому числі через інтегровані з ним інформаційні системи державних органів та органів місцевого самоврядування. Порядок та вимоги інтеграції інформаційних систем державних органів та органів місцевого самоврядування з Єдиним державним порталом адміністративних послуг затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері надання адміністративних послуг, спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері розвитку електронного урядування. Заява на отримання адміністративної послуги подається в письмовій, усній чи електронній формі. Письмова заява може бути подана суб'єкту надання адміністративної послуги особисто суб'єктом звернення або його представником (законним представником), надіслана поштою, а в разі надання адміністративних послуг в електронній формі - через Єдиний державний портал адміністративних послуг, у тому числі через інтегровані з ним інформаційні системи державних органів та органів місцевого самоврядування.

Таким чином, адміністративною послугою є результат здійснення владних повноважень суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи, послуга надається за заявою особи про надання адміністративної послуги.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а не з заявою про отримання адміністративної послуги у порядку Закону України «Про адміністративні послуги».

Колегія суддів вказує, що порядок надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність регулюється нормами Земельного кодексу України (ст. 118, ст. 122), є спеціальним обов'язком уповноваженого органу - Держгеокадастру. Надання або відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не слід розглядати як адміністративну послугу згідно переліку послуг визначеному у Закону України «Про адміністративні послуги».

Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання надання Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами адміністративних послуг» від 01.08.2011 року № 835, затверджено перелік платних адміністративних послуг та безоплатних адміністративних послуг, що надаються Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами (пункт 1). Згідно переліку такими послугами є: обов'язкова, добровільна державна експертиза землевпорядної документації, а також вибіркова державна експертиза землевпорядної документації (у разі видачі негативного висновку); надання відомостей з Державного земельного кадастру; надання відомостей з Державного земельного кадастру у формі копії документа, що створюється під час ведення Державного земельного кадастру; пошук, перегляд, копіювання та роздрукування відомостей з Державного земельного кадастру; виправлення технічної помилки у відомостях Державного земельного кадастру не з вини органу, що здійснює його ведення; видача відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою; видача витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем); реєстрація апаратури супутникових радіонавігаційних систем; висновок щодо меж географічного місця, з яким пов'язані особливі властивості, певні якості та інші характеристики товару; прийняття рішення щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності; видача висновку про погодження документації із землеустрою; погодження робіт із знесення і перезакладення геодезичних пунктів; видача витягів з Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників і Державного реєстру сертифікованих інженерів-геодезистів; прийняття рішення про видачу (анулювання, позбавлення, зупинення, поновлення) кваліфікаційного сертифіката сертифікованого інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста; внесення до Державного земельного кадастру відомостей про обмеження у використанні земель, встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами; видача витягу з Державного земельного кадастру на підтвердження внесення до Державного земельного кадастру відомостей про обмеження у використанні земель, встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами; видача витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки; видача витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку на підтвердження внесення до Державного земельного кадастру відомостей про межі частини земельної ділянки, на яку поширюються права суборенди, сервітуту; виправлення технічної помилки у відомостях з Державного земельного кадастру, яка була допущена органом, що здійснює його ведення; надання довідки про наявність та розмір земельної частки (паю), довідки про наявність у Державному земельному кадастрі відомостей про одержання у власність земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації за певним видом її цільового призначення (використання); внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про межі державного кордону України; державна реєстрація земельної ділянки; державна реєстрація обмежень у використанні земель; внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них); надання за зверненням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування відомостей з Державного земельного кадастру у різних формах; надання довідки про осіб, які отримали доступ до інформації про суб'єкта речового права у Державному земельному кадастрі; пошук, перегляд, копіювання та роздрукування відомостей з Державного земельного кадастру про нормативно-грошову оцінку земель та земельних ділянок; проведення експертизи пропозицій та рішень органів державної влади щодо найменування або перейменування географічних об'єктів.

Судова колегія звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання надання Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами адміністративних послуг» від 01.08.2011 року № 835, визначено конкретний, повний перелік адміністративних послуг, що надаються Держгеокадастром та його територіальними органами. Такої адміністративної послуги як розгляд заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою - не передбачено.

Окремо, колегія суддів звертає увагу, що Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, що повідомлено листом від 29.06.2017 року № К-11663/0-8526/0/6-17. Таким чином, заява ОСОБА_1 від 06.06.2017 року була розглянута, розглянута вчасно та з відповіддю. Протиправності щодо неналежного, невчасного розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.06.2017 року Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області не допущено.

Щодо визнання протиправним і скасування рішення - відмову (НОМЕР_1) від 11.10.2017 року, яким відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру та зобов'язання повторно розглянути заяву, колегія суддів вказує наступне.

Згідно частин 1, 3, 4, 5 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно ч. 1 ст. 1, ч. 1, ч. 3 ст. 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Державною реєстрацією земельної ділянки є внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру. Порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 11, ст. 12, ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про об'єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об'єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. До Державного земельного кадастру вносяться такі відомості про державний кордон України: графічне зображення державного кордону України; повні назви суміжних іноземних держав; опис меж прикордонної смуги; інформація про документи, на підставі яких встановлено державний кордон України; дані щодо демаркації державного кордону України. До Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками; на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель; на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Відповідно до частин 1 - 3 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Колегія суддів наголошує, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою.

Відповідно до частин 5 -6 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Для внесення державним реєстратором відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру, позивач повинен був разом з заявою та земельною документацією подати отриманий дозвіл на розроблення документації із землеустрою. Такий дозвіл у ОСОБА_1 відсутній та не був поданий разом з заявою 04.10.2017 року.

Державний реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, відмовляє у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки у разі подання заявником документів, передбачених нормою, не в повному обсязі або у разі невідповідності поданих документів вимогам законодавства.

Також, відповідно до пунктів 67, 69, 70, 74, 75, 107, 109 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051,внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку. Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України «Про Державний земельний кадастр». Документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати вимогам Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку. Внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється за заявою згідно з додатком 12 замовника документації із землеустрою та оцінки земель або її розробника від імені замовника, якщо це передбачено договором на виконання відповідних робіт. Заява разом з документацією із землеустрою або оцінки земель, електронним документом та іншими документами, зазначеними у пунктах 91-137 цього Порядку, подається заявником Державному кадастровому реєстраторові особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення. Державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє: 1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 3) розташування об'єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень; 4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність: 1) даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів); 2) вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа; 3) даним документації із землеустрою та оцінки земель. У разі відповідності поданих документів, зазначених у пункті 69 цього Порядку, вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку, та електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру вносить електронний документ та відомості, які він містить, до Державного земельного кадастру. Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку. Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Згідно пунктів 111, 112 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: 1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; 2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку. Після прийняття органом державної влади чи органом місцевого самоврядування рішення про затвердження документації із землеустрою, яка є підставою для державної реєстрації земельної ділянки, та надання Держгеокадастру або його територіальному органові відповідно до компетенції засвідченої копії такого рішення Державний кадастровий реєстратор протягом двох робочих днів з моменту її отримання вносить відповідні відомості до Поземельної книги в електронній (цифровій) та паперовій формі.

Пунктом 77 вищевказаного Порядку передбачено, що у разі невідповідності електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор: складає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру протокол проведення перевірки електронного документа за формою згідно з додатком 16; повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель без позначки, зазначеної у пункті 75 цього Порядку, разом з електронним документом, протоколом його перевірки та іншими документами для виправлення зазначених у протоколі проведення перевірки електронного документа помилок та подання документів разом з цим протоколом для проведення повторної перевірки.

Рішенням НОМЕР_1 від 11.10.2017 року державним реєстратором відмовлено представнику ОСОБА_1 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності поданих документів вимогам ст. 118 Земельного кодексу України, а саме: проект землеустрою розроблений без згоди органу виконавчої влади. Рекомендовано повторно звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за отриманням дозволу на розробку проекту землеустрою. З огляду на відсутність у ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою, подана заява до державного реєстратора є не повною, без всіх необхідних документів.

Колегія суддів вказує, що оскільки ОСОБА_1 не виконано вимоги Закону України «Про Державний земельний кадастр» щодо звернення до державного реєстратора, тому його рішення від 11.10.2017 року НОМЕР_1 є правомірним та таким, що відповідає вимогам Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051. Заява представник ОСОБА_1 згідно довіреності, до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Світловодському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про державну реєстрацію земельної ділянки є розглянутою та повторного розгляду не потребує.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Новий розподіл судових витрат здійснюється у разі задоволення позовних вимог та апеляційної скарги. Непередбачено повернення судових витрат, здійснених особою у разі відмови в задоволенні позовних вимог та апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 314, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 травня 2018 року у справі № П/811137/18 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник