Справа № 806/2906/17
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

04 грудня 2018 року

справа №806/2906/17

адміністративне провадження №К/9901/61571/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Ханової Р.Ф.,

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року (судді - Моніч Б.С., Капустинський М.М., Охрімчук І.Г.) у справі №806/2906/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Елізіум Пласт» до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання акта опису майна протиправним,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Елізіум Пласт» (далі - Товариство, позивач у справі) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області (далі - податковий орган, відповідач у справі, скаржник у справі), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11 січня 2017 року №, №, №, № та № та визнати акт опису майна №1 від 10 липня 2017 року протиправним.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 15 лютого 2018 року позовні вимоги задовільнив частково: визнав протиправним та скасував акт опису майна у податкову заставу №1 від 10 липня 2017 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Вказана постанова в частині задоволених позовних вимог оскаржена відповідачем в апеляційному порядку.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2018 року апеляційну скаргу податкового органу на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року залишено без руху на підставі частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України. Скаржнику у справі запропоновано протягом десяти днів із моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху подати до суду документ про сплату судового збору.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2018 року задоволено клопотання податкового органу та продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з моменту отримання зазначеної ухвали.

24 травня 2018 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, обґрунтоване неможливістю сплатити судовий збір через відсутність коштів для сплати судового збору.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2018 року в задоволенні клопотання про продовження строку на апеляційне оскарження відмовлено, апеляційну скаргу відповідача у справі на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2018 року повернуто скаржнику у зв'язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги.

25 червня 2018 року на адресу суду надійшла повторна апеляційна скарга датована 23 червня 2018 року, до якої додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване вчасною первинною подачею апеляційної скарги та поверненням її через несплату судового збору. Окрім того, скаржник зазначив, про неможливість вчасно сплатити судовий збір через відсутність відповідних бюджетних асигнувань.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2018 року визнано неповажними наведені позивачем підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу податкового органу залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом зазначення обґрунтованих причин поважності пропуску строку на звернення з апеляційною скаргою.

На адресу суду надіслано заяву, в якій податковий орган просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження відповідач навів ті ж обставини, які ухвалою від 27 червня 2018 року визнані неповажними.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року визнано неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження та відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

У поданій касаційній скарзі скаржник у справі, із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для розгляду справи по суті.

Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено строки апеляційного оскарження.

Частиною 1 вказаної статті визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини 3 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Таким чином, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою після закінчення строків, установлених статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, та якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку (поважність причин повинен доводити скаржник).

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження та його поновлення відповідач посилався на неможливість звернення з апеляційною скаргою у строки визначені процесуальним законодавством у зв'язку з неможливістю сплатити судовий збір.

Суд вважає, що наведені скаржником доводи не можуть бути підтвердженням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов'язку своєчасної сплати судового збору.

Окрім того, Пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 22 травня 2015 року №484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" Кабінет Міністрів України зобов'язаний забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

З огляду на зазначене, Суд приходить до висновку, що у суду апеляційної інстанції були наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення.

Ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року у справі №806/2906/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Р.Ф.Ханова

І.А.Гончарова

І.Я.Олендер