Справа № 826/1053/16
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Київ №826/1053/16

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Губської О.А.,

Сорочка Є.О.,

за участю

секретаря судового засідання Кузик М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2018 року (прийняте в порядку письмового провадження, суддя Кармазін О.А.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа: Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Жил-ка-Буд» про визнання протиправними дій, скасування містобудівних умов та обтяження забудови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа: Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Жил-ка-Буд», у якому просили:

- визнати протиправними дії відповідача щодо видачі містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва від 14.04.2015 № 226/15/12/009-15;

- скасувати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва від 14.04.2015 № 226/15/12/009-15.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо видачі містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва від 14.04.2015 № 226/15/12/009-15. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачами подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просять скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2018 року в частині відмови у скасуванні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва від 14.04.2015 № 226/15/12/009-15 та прийняти в цій частині нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в цій частині.

В апеляційній скарзі позивачі вказують, що суд першої інстанції безпідставно вважає містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва від 14.04.2015 № 226/15/12/009-15 чинними та безпідставно пов'язує втрату чинності із датою реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією у м. Києві Декларації про готовність об'єкта до експлуатації №КВ 06 (28.04.2015). Також зазначають, що видача нових містобудівних умов та обмежень, як вихідних умов на етапі будівництва будинку законодавством не передбачена, а в силу вимог ч. 8 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника, а отже, на думку позивачів, містобудівні умови та обмеження від 22.01.2013 № 695/0/01/009-13 були чинними до завершення будівництва житлового до 27.04.2015. Вказують. що відмова у скасуванні незаконних містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва від 14.04.2015 № 226/15/12/009-15 не відновлює дотримання відповідачем законів України, не захищає права позивачів від подібних порушень на дотичних з позивачами вільних ділянках.

Від відповідача та третьої особи відзиви на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, думку ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 та дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Київської міської ради «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд» від 27.10.2005 № 356/3817 земельна ділянка, площею 0,10 га по АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва передана ОСОБА_4 у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Київської міської ради від 16.03.2006 № 245/3336 земельна ділянка, площею 0,08 га по АДРЕСА_2 у Святошинському районі м. Києва передана ОСОБА_5 у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

На підставі Державного акту від 03.03.2006 № 05-7-01977 замовнику - ОСОБА_4 надано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва від 22.01.2013 № 695/0/01/009-13 для проектування будівництва житлового будинку садибного типу.

Відповідно до основних техніко-економічних показників об'єкта будівництва, передбачених вказаними містобудівними умовами та обмеженням загальна площа об'єкта будівництва складає 2080,40 м2, площа земельної ділянки складає 0,1003 га, поверховість складає 3 поверхи + мансарда, умовна висота будинку 14,5 м, площа забудови 605,3 м3, відсоток забудови 62%, площа озеленення земельної ділянки 278 м2.

На підставі Державного акту від 16.11.2006 № 05-7-02357 замовнику - ОСОБА_5 надано архітектурно-планувальне завдання від 18.06.2007 № 07-0389 на проектування будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресом: АДРЕСА_2 у Святошинському районі м. Києва.

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.11.2012 ОСОБА_4 ОК «ЖБК Осінній» продано земельну ділянку, площею 0,1003 га по вул. АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва.

На підставі договору оренди земельної ділянки від 01.07.2014 ОСОБА_5 ОК «ЖБК Осінній» передано в короткострокову оренду земельну ділянку, площею 0,0800 га по вул. Осіння, 40-а у Святошинському районі м. Києва.

Разом з тим, 04.04.2013 ОК «ЖБК Осінній» звернувся до Інспекції ДАБК у м. Києві з заявою про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт із будівництва житлового будинку за адресом: АДРЕСА_1, яку останнім 05.04.2013 зареєстровано за № KB 22

В той же час, членами ОК «ЖБК Осінній» прийнято рішення стосовно перерахунку техніко-економічних показників до проектної документації «Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва». На засіданні загальних зборів учасників ОК «ЖБК Осінній» від 12.04.2014 затверджені зміни до проекту будівництва та наказом голови правління від 07.06.2014 № 07/06/14 затверджені зміни до проектної документації, зокрема, загальна площа об'єкта будівництва збільшена з 2080,40 кв.м. до 3240,00 кв.м. та поверховість з 3 + мансарда до 6.

14.04.2015 Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва № 226/15/12/009-15, намірами яких передбачено будівництво житлового будинку.

Відповідно до основних техніко-економічних показників об'єкта будівництва, передбачених вказаними містобудівними умовами та обмеженням загальна площа об'єкта будівництва складає 3043,00 м2 , площа земельної ділянки складає 0,1003 га, поверховість складає 3 поверхи + мансарда з антресоллю, умовна висота будинку 14,5 м, площа забудови 605,3 м3, відсоток забудови 62%, площа озеленення земельної ділянки 278 м2.

Позивачі, вважаючи вказані містобудівні умови такими, що порушують їх права звернулися з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що наміри забудови земельної ділянки не відповідають положенням містобудівної документації щодо забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва від 14.04.2015 № 226/15/12/009-15, у зв'язку з чим, дії відповідача щодо видачі оскаржуваних містобудівних умов є протиправними, а отже позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог в частині скасування містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва від 14.04.2015 № 226/15/12/009-15, суд виходив з того, що зважаючи на те, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва від 14.04.2015 № 226/15/12/009-15 вичерпали свою дію, оскільки будівництво за вказаною адресою завершене, тобто в силу об'єктивних обставин такі містобудівні умови втратили свою чинність, що є наслідком відмови у позові в цій частині.

Колегія суддів апеляційного суду частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності врегульовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до п.п. 7 та 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій; містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

В силу положень ч. 1 ст. 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування і забудова територій діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає: прогнозування розвитку територій; забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій; обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням; взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій; визначення і раціональне взаємне розташування зон житлової та громадської забудови, виробничих, рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих, історико-культурних та інших зон і об'єктів; встановлення режиму забудови територій, на яких передбачено провадження містобудівної діяльності; розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об'єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; збереження, створення та відновлення рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих територій та об'єктів, ландшафтів, лісів, парків, скверів, окремих зелених насаджень; створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури; створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення; проведення моніторингу забудови; ведення містобудівного кадастру; здійснення контролю у сфері містобудування.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» інструментом державного регулювання планування територій є містобудівна документація, яка поділяється на документацію державного, регіонального та місцевого рівнів.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації (ч. 3 ст. 8 вказаного Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об'єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об'єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів.

Таким чином, проаналізувавши вказані норми у сукупності, суд дійшов висновку, що основним видом містобудівної документації на місцевому рівні є генеральний план населеного пункту на основі якого (у його складі або як окремий документ), з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон, може розроблятися план зонування території відповідного населеного пункту.

Процедуру надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст визначає Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 № 109, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.07.2011 за № 912/19650 (далі - Порядок № 109, у редакції, чинній на момент видачі спірних містобудівних умов та обмежень).

Пунктом 2.1 Порядку № 109 визначено, що містобудівні умови та обмеження є основною складовою вихідних даних. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом семи робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви разом із документами, передбаченими пунктом 2.2 цього розділу, у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з п. 2.2 Порядку № 109 для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовником додаються: засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою; ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки (у довільній формі); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності); черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру); фотофіксація земельної ділянки (з оточенням); містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об'єкта будівництва.

Відповідно до п. 2.4 Порядку № 109, розгляд заяви, надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх видачі здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Тобто, єдиною підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень згідно Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

В той же час, згідно з ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження є однією з основних складових частин вихідних даних. Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі. Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви. Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Отже, містобудівні умови та обмеження є вихідними даними для проектування об'єкту будівництва.

При цьому, оскаржуваними містобудівними умовами та обмеженнями передбачено будівництво житлового будинку, загальна площа якого складає 3043,00 м2 , площа земельної ділянки складає 0,1003 га, поверховість складає 3 поверхи + мансарда з антресоллю, умовна висота будинку 14,5 м, площа забудови 605,3 м3, відсоток забудови 62%, площа озеленення земельної ділянки 278 м2.

Рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/18040 затверджено Генеральний план м. Києва на період до 2020 року, яким встановлено що, територія за функціональним призначенням належить до території садибної забудови.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 05.03.1992 № 35 «Про збереження малоповерхової садибної забудови в м. Києві та вдосконалення порядку використання її території» земельні ділянки у Ленінградському районі (Святошинський район) по вул. Осінній до номеру 156 віднесені до району збереження індивідуальної малоповерхової садибної забудови із ущільненням.

Водночас, під терміном «збереження з ущільненням» мається на увазі збереження існуючої садибної забудови в районах, де окремі ділянки перевищують розміри, встановлені для Києва. При цьому передбачається можливість добудови та перебудови існуючих будинків і будівель, підвищення згідно з затвердженим проектом детального планування /ПДП/ забудови шляхом зменшення наднормативних ділянок /з урахуванням конкретних умов/ до нормативних розмірів, розміщення на вільних ділянках нових малоповерхових будинків, необхідних об'єктів громадського обслуговування висотою 3-х поверхів, впорядкування мережі вулиць та проїздів, прокладка необхідних інженерних мереж і комунікацій, озеленення та благоустрій території.

Відповідно до додатку Б Державних будівельних норм України «Будинки і споруди, житлові будинки, основні положення ДБН В.2.2-15-2005» малоповерхова забудова - забудова території одно-, дво-, триповерховими житловими будинками різних типів.

Колегія суддів вважає безпідставним твердження третьої особи про те, що збудований житловий будинок містить 3 поверхи + мансарда з антресоллю, з огляду на наступне.

Так, відповідно до додатку Б Державних будівельних норм України «Будинки і споруди, житлові будинки, основні положення ДБН В.2.2-15-2005» поверх мансардний (мансарда) - поверх у горищному просторі, фасад якого повністю або частково утворений поверхнею (поверхнями) похилої чи ламаної покрівлі. Горище - простір між поверхнею покриття (даху), зовнішніми стінами і перекриттям верхнього поверху.

Отже, аналізуючи вказані терміни, суд апеляційної інстанції зазначає, що фактично поверх мансардний (мансарда) є горищем, який має простір між поверхнею покриття (даху), зовнішніми стінами і перекриттям верхнього поверху, який повністю або частково утворений поверхнею (поверхнями) похилої чи ламаної покрівлі.

В той же час, антресоль - напівповерх, розташований між двома поверхами або вбудований у об'єм основного поверху для збільшення корисної площі приміщення.

При цьому, поверх основний - поверх (для розрахунку ліфтів), на який мешканці мають нормальний доступ із прибудинкової території.

Тобто, антресоль є напівповерхом, розташованим між двома поверхами або вбудованим у об'єм саме основного поверху, на який мешканці мають нормальний доступ, у зв'язку з чим, в силу Державних будівельних норм України «Будинки і споруди, житлові будинки, основні положення ДБН В.2.2-15-2005» антресоль не може бути вбудований у об'єм поверху мансардний (мансарда), тобто горища, оскільки це суперечить вказаним будівельним нормам та загрожує життю та здоров'ю мешканців такого будинку.

Разом з тим, з наявних в матеріалах справи даних фотофіксації, житлового будинку по АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва (том 1, а.с. 53-54, 284) вбачається, що такий будинок має 5 поверхів. В той же час, з даних фотофіксації є очевидним, що поверхня фасаду 5-го поверху частково містить покрівлю, однак, така поверхня останнього поверху не є ані мансардним поверхом, ані антресоллю.

Таким чином, аналізуючи оскаржувані містобудівні умови та матеріали справи, в контексті викладених норм та рішень Київської міської ради, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наміри забудови земельної ділянки не відповідають положенням містобудівної документації щодо забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва від 14.04.2015 № 226/15/12/009-15, у зв'язку з чим, дії відповідача щодо видачі оскаржуваних містобудівних умов є протиправними, а отже позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині скасування містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва від 14.04.2015 № 226/15/12/009-15, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2, 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних містобудівних умов та обмежень) фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва. Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника. Зміни до містобудівних умов та обмежень можуть вноситися тільки за згодою замовника.

Аналогічне положення передбачене п. 1.3. Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 № 109 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.07.2011 за № 912/19650.

Відтак, оскільки містобудівні умови та обмеження видаються на проектування та будівництво об'єкта забудови та є чинними до завершення будівництва, то колегія суддів приходить до висновку, що законодавець безпосередньо пов'язує момент набрання та втрати чинності містобудівними умовами та обмеженнями із фізичною наявністю об'єкта будівництва.

22.01.2013 відповідач видав Містобудівні умови та обмеження № 695/0/01/009-13 для забудови земельної ділянки для проектування будівництва житлового будинку садибного типу.

У якості доказів щодо етапів проектування та будівництва спірного об'єкту в межах виконання Містобудівних умов від 22.01.2013 до матеріалів справи позивачами додано копію Декларації про початок виконання будівельних робіт № КВ 422 «Будівництво житлового будинку; АДРЕСА_1, яка зареєстрована 03.04.2013 в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві з посиланням на Містобудівні умови від 22.01.2013 (із змінами № ІУ 30) (а.с.29-32, т. 1), Календарний план робіт (а.с.50, т. 1), відповідно до якого, проектування будинку здійснюється у 2 два етапи із строком виконання з січня по квітень 2013 року. Інвентаризацію завершеного будівництвом об'єкта здійснено 27.02.2015, технічний паспорт інвентаризації будинку №38-а по вул. Осіння м. Київ виготовлено ТОВ «Благобудінвест» (а.с.47-49 т. 1).

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що кооператив «Осінній», застосовуючи Містобудівні умови від 22.01.2013 на будівництво індивідуального житлового будинку садибного типу замість будинку садибного здійснив будівництво 6-поверхового 49 квартирного житлового будинку із вбудованими офісними приміщеннями. Недотримання намірів забудови, передбачених у містобудівних умовах від 22.01.2013 стала однією з підстав скасування постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.11.2014, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2014 та ухвалою Вищого адміністративного суду від 17.11.2016 у справі №826/14575/14 реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт № КВ 422 «Будівництво житлового будинку; АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127, зареєстрованої в Мінюсті 10.07.2001 за № 582/5773 технічна інвентаризація проводиться у таких випадках, зокрема, перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом об'єктів, у тому числі після проведення реконструкції та капітального ремонту.

Датою технічної інвентаризації завершеного будівництвом будинку АДРЕСА_1 м. Києва є 27.02.2015. Отже, датою завершення будівництва є 27.02.2015.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи документи були складені та обставини мали місце за період чинності Містобудівних умов та обмежень від 22.01.2013. Інші документи, які б підтверджували ведення будівельних робіт за цей період у матеріалах справи відсутні.

Відтак, відповідно до норм законодавства, 27.02.2015 Містобудівні умови та обмеження від 22.01.2013 втратили чинність у зв'язку із завершенням будівництва.

Разом з тим, відповідач в Містобудівних умовах та обмеженнях від 14.04.2015 №226/15/12/009-15 визнає такими, що втратили чинність Містобудівні умови від 22.01.2013 щодо проектування будівництва індивідуального житлового будинку садибного типу на ділянці № 38А по вул. Осіння, м. Київ.

Наявні в матеріалах справи докази підтверджують здійснення будівництва відповідно до Містобудівних умов та обмежень від 22.01.2013. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують проектування, початок виконання будівельних робіт та його завершення на виконання Містобудівних умов та обмежень від 14.04.2015 № 226/15/12/009-15: у 13 денний термін: з 14.04.2015 по 18.04.2015.

Відсутність документів щодо проектування та ведення будівництва, на виконання Містобудівних умов та обмежень від 14.04.2015 № 226/15/12/009-15 з настанням яких статтею 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» пов'язано набуття чинності та втрату чинності, пояснюються тим, що вони були видані на фактично та юридично завершений будівництвом об'єкт, що підтверджується Технічним паспортом на житловий будинок АДРЕСА_1, складеним ТОВ «Благобудінвест» 27.02.2015.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що спірні містобудівні умови та обмеження не набули чинності, є незаконними з дня прийняття, оскільки прийняті всупереч процедури визначеної Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме, оскільки такі прийняті після завершення будівництва, за відсутності документів, що дають підстави розглядати заяву про видачу містобудівних умов та обмежень (відповідачем не виконано вимоги ухвали Окружного адміністративного суду від 25.04.2016 №826/1053/16 про витребування доказів (витребувано у департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) засвідчені копії документів, передбачених п. 2.2 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07 липня 2011 року №109, за наслідками розгляду яких відповідачем видано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 14 квітня 2015 року №226/15/12/009-15), а тому суд апеляційної інстанції вважає, що ці документи відсутні), з порушенням намірів забудови. Отже, оскільки спірні містобудівні умови прийняті всупереч нормам законодавства, та такі підлягають скасуванню.

Також, колегія суддів звертає увагу, що спірними Містобудівними умовами та обмеження від 14.04.2015 безпідставно змінено попереднє рішення, та фактично змінено цільове призначення забудови земельної ділянки, для якого її було відведено (із садибного будинку до будинку масової забудови) що є порушенням Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій», Генерального плану міста Києва, чим порушено висновки пунктом 5 рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що оскаржувані містобудівні умови та обмеження земельної ділянки порушують права землевласників (позивачів) на безпечне проживання АДРЕСА_3 (місце реєстрації та проживання ОСОБА_3.), оскільки забудовником введено в експлуатацію фактично п'ятиповерхова забудова на відстані 14 м. від будинку, що підтверджується фотокопіями з матеріалів справи, розташованого по АДРЕСА_4 у м. Києві (місце реєстрації та проживання ОСОБА_2.).

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов підлягає лише частковому задоволенню.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва від 14.04.2015 № 226/15/12/009-15, що призвело до помилкового вирішення справи, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції в цій частині позовних вимог, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати частково та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити, скасувати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва від 14.04.2015 № 226/15/12/009-15.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва від 14.04.2015 № 226/15/12/009-15 скасувати.

В цій частині ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити, скасувати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва від 14.04.2015 № 226/15/12/009-15.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 05 грудня 2018 року.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді О.А. Губська

Є.О. Сорочко