Справа № 804/1243/18
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

05 грудня 2018 року м. Дніпросправа № 804/1243/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2018 року в адміністративній справі № 804/1243/18 (суддя І інстанції Павловський Д.П.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СКЛАД-ЕКСПЕРТ» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 22 грудня 2017 року №475613/38677746 про відмову у реєстрації розрахунку коригування №12 від 27 листопада 2017 року, що був поданий позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних (контрагент Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» ();

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування від 27 листопада 2017 №12, що був поданий позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних (контрагент Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» () датою її фактичного надходження/подання - 27 листопада 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 15 вересня 2017 року між ТОВ «СКЛАД-ЕКСПЕРТ» та ТОВ «АТБ-Маркет» укладено договір поставки № 82351 на поставку пластикових піддонів та специфікація до нього на загальну суму 6316056,00 грн. Позивачем виставлено рахунок-фактуру на оплату частини товару, та передано частину товару ТОВ «АТБ-Маркет». Позивачем подано на реєстрацію податкову накладну № 1 від 1 листопада 2017 року, а 10 листопада 2017 року ТОВ «АТБ-Маркет» здійснено оплату за поставлену частину товару у сумі 737892,79 грн. Також, бухгалтером ТОВ «СКЛАД-ЕКСПЕРТ» направлено на реєстрацію податкову накладну № 1 від 21 листопада 2017 року, яку складено та направлено на реєстрацію помилково, оскільки вона фактично повторює податкову накладну № 1 від 1 листопада 2017 року. 27 листопада 2017 року виявивши помилку, з метою її виправлення, позивачем складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 27 листопада 2017 року № 12, проте, 13 грудня 2017 року ним отримано квитанцію № 2 до розрахунку коригування з якої вбачається, що документ прийнято, але реєстрацію зупинено. Позивачем направлено до податкового органу відповідні письмові пояснення та копії документів, проте, 22 грудня 2017 року ТОВ «СКЛАД-ЕКСПЕРТ» отримано рішення комісії ДФС України № 475613/38677746, яким відмовлено у реєстрації розрахунку коригування від 27 листопада 2017 року № 12. Представник позивача вважає рішення комісії Державної фіскальної служби України протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за результатами моніторингу поданих позивачем копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, на що суд першої інстанції не звернув уваги. За таких обставин податковий орган наголошує на відсутності підстав для задоволення позовних вимог. Крім того зазначає, що зобов'язуючи податковий орган зареєструвати розрахунок коригування в ЄРПН суд першої інстанції необґрунтовано перебрав на себе дискреційні повноваження Державної фіскальної служби України.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення - без змін.

Відповідно до статті 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

ТОВ «СКЛАД-ЕКСПЕРТ» () є юридичною особою та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 23 квітня 2013 року. Видами діяльності за КВЕД є: 16.24 Виробництво дерев'яної тари, 46.47 Оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям, 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього, 33.11 Ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів (а.с. 136-140).

Між ТОВ «СКЛАД-ЕКСПЕРТ» та ТОВ «АТБ-Маркет» укладено договір поставки від 15 вересня 2017 року №82351 та специфікацію до нього на поставку пластикових піддонів у кількості 4860 шт. на загальну суму 6316056,00 грн. (а.с. 118-132).

1 листопада 2017 року позивачем виставлено рахунок-фактуру №СФ-0000147 на оплату частини товару, а саме, піддони пластикові 1200*800 мм у кількості 546 шт., на загальну суму 737892,79 грн., у тому числі ПДВ - 122982,13 грн.

Факт передачі товару 1 листопада 2017 року підтверджується видатковою накладною № РН-0000110 від 1 листопада 2017 року (а.с. 59).

За правилами першої події позивачем складено та подано на реєстрацію податкову накладну № 1 від 1 листопада 2017 року, яка зареєстрована контролюючим органом, що підтверджується квитанцією № 2 (а.с.13-14).

10 листопада 2017 року ТОВ «АТБ-Маркет» здійснило оплату за поставлену частину товару у сумі 737892,79 грн., у тому числі ПДВ - 122982,13 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 40).

Також, 21 листопада 2017 року ТОВ «СКЛАД-ЕКСПЕРТ» складено та направлено на реєстрацію податкову накладну № 1 від 21 листопада 2017 року, яка зареєстрована контролюючим органом, що підтверджується квитанцією № 2 (а.с.15-16). При цьому, вона фактично повторює податкову накладну № 1 від 1 листопада 2017 року тобто, податкову накладну складено та направлено на реєстрацію помилково.

Виявивши помилку та з метою її виправлення, ТОВ «СКЛАД-ЕКСПЕРТ» 27 листопада 2017 року складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 12. (а.с. 35-36). ТОВ «АТБ-Маркет» отримано та погоджено зазначений розрахунок коригування.

Проте, 13 грудня 2017 року позивачем отримано від відповідача квитанцію № 2 до розрахунку коригування, в якій зазначено, що документ прийнято, але реєстрацію зупинено.

ТОВ «СКЛАД-ЕКСПЕРТ» до контролюючого органу за місцем обліку надано пояснення, в яких позивач просив зареєструвати розрахунок корегування кількісних і вартісних показників від 27 листопада 2017 року № 12, який погоджено ТОВ «АТБ-Маркет», оскільки 21 листопада 2017 року ніяких подій між суб'єктами господарювання не відбувалося, а податкова накладна №1 від 21 листопада 2017 року складена помилково. Крім того, позивачем направлено копії первинних документів (а.с. 133-134).

Між тим, 22 грудня 2017 року комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову у такій реєстрації прийнято рішення № 475613/38677746 про відмову в реєстрації розрахунку корегування від 27 листопада 2017 року №12 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підставою прийняття такого рішення контролюючим органом визначено надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. Податковим органом зазначено про можливість оскарження прийнятного рішення в адміністративному або судовому порядку (а.с. 135).

Так, матеріалами справи підтверджується, що товар, який було продано ТОВ "АТБ-Маркет" позивачем придбано у «AuerPackagingGmbH» (Німеччина) та ввезено на митну територію України з метою подальшого продажу ТОВ «АТБ-Маркет», що підтверджується відповідними інвойсами, копії яких долучені до матеріалів справи, а також, факт оплати за товар у євро підтверджуються відповідними платіжними дорученнями в іноземній валюті, копії яких також долучені до матеріалів справи.

На виконання укладеного договору з ТОВ «АТБ-Маркет», було здійснено 10 поставок, за які здійснено 10 оплат, проте, через помилку бухгалтера ТОВ «СКЛАД-ЕКСПЕРТ» було направлено на реєстрацію 11 податкових накладних, тобто, одна накладна повторюється.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення не містить чіткого визначення підстав для відмови в реєстрації податкових накладних.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі Порядок), яким визначено механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних.

Пунктом 12 цього Порядку передбачено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з п. 74.2 ст. 72 Податкового кодексу України, критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пп. 201.16.1 п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (чинним на час виникнення спірних правовідносин), затверджено Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Критерії).

Пунктом 1 Критеріїв передбачено, що оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування цим Критеріям (далі - Моніторинг).

Згідно з п. 6 Критеріїв, моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

При цьому, визначення контролюючим органом у квитанціях конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Наказі № 567.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567:

- для критерію, зазначеного у пп. 1 п. 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

- для критерію, зазначеного в пп. 2 п. 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/при дбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Частиною 2 переліку Критеріїв встановлено, що надання письмових пояснень та копії документів, зазначених у Переліку, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

За приписами пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання пп. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України, позивачем направлено на адресу ДФС повідомлення № 3 від 18 грудня 2017 року щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, а саме: пояснення та копії первинної документації, а саме: копії договорів, інвойси, видаткові та податкові накладні, платіжні доручення, які надані також і суду (а.с. 13-14, 17-34, 40-132). Отже, позивачем було подано усі необхідні документи, які підтверджують необхідність реєстрації розрахунку коригування № 12 від 27 листопада 2017 року.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №190 від 29 березня 2017 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Як зазначалося вище, позивачем надавалися відповідні копії первинних документів, які відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Податкового кодексу України.

Спірне рішення від 22 грудня 2017 року № 475613/38677746 про відмову у реєстрації розрахунку коригування від 27 листопада 2017 року № 12 у Єдиному реєстрі податкових накладних відповідач прийняв на тій підставі, що надані платником податку копії документів складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. При цьому не зазначено, що саме у поданих документах відповідач вважає порушенням норм чинного законодавства та недостатнім для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, не зазначено які саме документи складені з порушенням законодавства, а також яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та протиправним, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій позивача з контрагентами, а також наявність підстав для реєстрації розрахунку коригування, у реєстрації якого було відмовлено, а тому рішення підлягає скасуванню.

У зв'язку тим, що судом не встановлено підстав для відмови у реєстрації розрахунку коригування від 27 листопада 2017 року № 12, слід зобов'язати відповідача зареєструвати зазначену податкову накладну у Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, є безпідставними посилання відповідача на втручання суду першої інстанції у дискреційні повноваження Державної фіскальної служби України, оскільки судом здійснювалися повноваження по забезпеченню ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, як суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу залишає без задоволення, а рішення суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2018 року у справі № 804/1243/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко