Справа № 157/1543/18
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2018-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1543/18
Провадження №2-а/157/50/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря Фесь Т.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 2 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

У листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з адміністративним позовом до поліцейського СРПП № 2 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2, в якому просить скасувати постанову серії ДПО18 № 513910 від 11 листопада 2018 року про накладення на нього за ч. 1 ст. 126 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що до адміністративної відповідальності притягнутий незаконно, оскільки поліцейським було порушено порядок винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення стягнення: справа щодо нього розглядалася, як зазначено у постанові, в м. Ковелі по вул. Незалежності, 119а, тобто за місцезнаходженням органу внутрішніх справ, а не на місці вчинення правопорушення, - с. Грабове, Старовижівського району, Волинської області, що суперечить п. 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. У рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року зазначається, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Окрім того, зазначає, що на місці оспорював вчинення ним правопорушення, однак поліцейським не було складено протоколу про вчинення адміністративне правопорушення, чим не дотримано вимог ст. 258 КУпАП, згідно з якою протокол про адміністративне правопорушення не складається, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з викладених у позові підстав і просив їх задоволити, окрім того пояснив, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП не вчиняв, про що вказував поліцейському на місці його зупинки останнім.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча у встановленому законодавством порядку був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, відзив на адміністративний позов до суду не подав.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає до повного задоволення, зважаючи на таке.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч. 1-3, 5-6 ст. 121, ст.ст. 121-1, 121-2, ч. 1-3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст.ст. 124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Стаття 258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що 11 листопада 2018 року поліцейським СРПП № 2 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 було винесено постанову серії ДПО18 № 513910 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з цієї постанови до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що він 10 листопада 2018 року о 22 год. 40 хв., керуючи в с. Грабове по вул. Центральній автомобілем, під час перевірки документів на вимогу працівника поліції не предявив, не мав при собі реєстраційних документів на транспортний засіб та не предявив поліса обовязкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1. а, 2.1. г, 2.4. а Правил дорожнього руху.

Зазначена постанова, всупереч ст. 258 КУпАП, поліцейським винесена не на місці вчинення правопорушення с. Грабово, вул. Центральна, а у м. Ковелі по вул. Незалежності, 119а.

Згідно з пунктами 2.1. «а», «ґ» Правил дорожнього руху, що затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Пунктом 2.4. цих Правил передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також предявити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З оскаржуваної позивачем постанови вбачається, що поліцейським здійснювалася відеофіксація, однак у цій постанові не зазначено яким технічним засобом здійснювався відеозапис і такого запису субєктом оскарження суду не надано.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки містить лише саме по собі описання адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням субєкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 р. у справі № 338/1/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73700340).

Інших доказів, які б свідчили про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАп, у матеріалах справи немає.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідачем, який є субєктом владних повноважень, не надано в межах розгляду цієї справи жодних належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Отже, постанову поліцейського про застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, належить скасувати як незаконну.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 16, 134, 223-246, 255, 286, 293, 295, п. 1 Розділу VІІ Перехідні Положення КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 2 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ДПО18 № 513910 від 11 листопада 2018 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_3